ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/254/21  Номер провадження 22-ц/814/2314/21	Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,
при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Журба Сергій Васильович на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2021 року (повний текст рішення складено 18 серпня 2021 року) у справі за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту та зміни відсоткової ставки за користування кредитними коштами,

                                                В С Т А Н О В И В:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог 
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі – ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту та зміни відсоткової ставки за користування кредитними коштами.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 листопада 2020 року ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС'» уклали кредитний договір № 0528-4114. У всіх відносинах між позичальником та товариством використовувався електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію». Договір укладений строком на 21 день від дати отримання кредиту позичальником, що передбачено пунктом 2 Договору, термін платежу 23 листопада 2020 року відповідно до пункту 3.1. Договору. Пунктом 4 та підпунктів 3.2., 3.3. Договору зазначено, що кредитор надав ОСОБА_1 грошові кошти в кредит у сумі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит і сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами із розрахунку 2% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Грошовий еквівалент процентів за користування кредитними коштами складає 2100,00 грн. Реальна річна процентна ставка згідно пункту 4. Договору складає 730% річних. Відповідно до пункту 3.5. Договору разом до сплати 7100, 00 грн. На виконання умов договору про надання споживчого кредиту № 0528-4114 від 03 листопада 2020 року споживач ОСОБА_1 сплатила кредитору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» всього 6300,00 грн. 
На думку позивача, кредитором порушено частину 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та частину другу статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки фактично при видачі кредиту представники товариства-кредитора не ознайомили позичальницю з умовами кредитування та ризиками. Як наслідок, ОСОБА_1 , здійснюючи оформлення кредиту через Інтернет за лічені хвилини, не мала можливості об`єктивно оцінити та осмислити умови кредитування, виявити недоліки та оцінити всі можливі ризики та збитки. 
Також вказано, що зміна кредитором процентної ставки за споживчим кредитом та пролонгація строку дії договору є прихованими штрафними санкціями.
У зв`язку з вищевказаним, прохала визнати недійсним договір №0528-4114 від 03 листопада 2020 року в частині односторонньої пролонгації (продовження) кредитором ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» строку дії договору із ОСОБА_1 та застосуванню щодо неї штрафних санкцій у понад визначений Договором 21 денний строк кредитування, підвищений розмір відсотку за користування кредитними коштами, а саме підпункту 11.1 пункту 11, пункту 14, пункту 15 Договору. 
Короткий зміст рішення суду
Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту та зміни відсоткової ставки за користування кредитними коштами відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Із рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2021 рокуне погодилася позивач та оскаржила його в апеляційному порядку. 
В апеляційній скарзі прохає скасувати рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2021 року та ухвалити нове, яким визнати недійсним договір №0528-4114 від 03 листопада 2020 року в частині односторонньої пролонгації (продовження) кредитором ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» строку дії договору із ОСОБА_1 та застосуванню щодо неї штрафних санкцій у понад визначений Договором 21 денний строк кредитування, підвищений розмір відсотку за користування кредитними коштами, а саме підпункту 11.1 пункту 11, пункту 14, пункту 15 Договору.
Позиції учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що при винесенні оскаржуваного судового рішення судом було неповно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у тексті судового рішення, не відповідають обставинам справи.
Позивачем зазначено, що відповідач завчасно у кредитному договорі передбачив несправедливі умови, які ускладнюють позичальниці можливість виконати умови договору.
Також вказано, що право кредитора пролонгувати строк дії спірного кредитного договору та нараховувати плату за користування кредитними коштами у понад визначений договором 21-ти денний строк є заходами примусу та покарання позичальниці за несвоєчасне та неповне виконання умов договору, що позивач та її представник розцінюють як штрафні санкції.
Узагальнені доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу
Представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що укладений кредитний договір в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді і даний факт не оспорюється сторонами. До того ж спірний кредитний договір є діючим та зобов`язання за яким позичальником не виконані.
Що ж стосується пунктів спірного кредитного договору, які позивач прохає визнати недійсними, то представник відповідача зазначає, що вони були узгоджені сторонами та не є такими, що суперечать нормам чинного законодавства України. 
Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Встановлені обставини справи
З матеріалів справи вбачається, що 03 листопада 2020 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0528-4114. Даний договір підписаний позивачем за допомогою електронного підпису А725 (а.с. 12).
Відповідно до пункту 1 Договору № 0528-4114 кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та нараховані проценти за користування кредитом. Строк кредиту становить 21 день до 23 листопада 2020 року. Річна процентна ставка згідно пункту 4 Договору складає 730 % річних (а.с. 12).
В пункті 11.1 Договору зазначено, що позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування чужими грошовими коштами за частиною другою статті 625 ЦК України у розмірі 2 % за кожен день фактичного користування відповідною частиною суми кредиту по дату фактичного повернення всієї суми кредиту включно. Річна відсоткова ставка за процентами за користування чужими грошовими коштами складає 730 %. Максимальний сукупний розмір нарахованих процентів за користування грошовими коштами згідно даного пункту не може перевищувати 200 % від суми кредиту.
Відповідно до пункту 13 Договору № 0528-4114, даний кредитний договір та Правила надання споживчого кредиту (а.с. 13-19) складають єдиний договір. Правила про надання споживчого кредиту підписані позивачем за допомогою електронного підпису А725.
В пункті 4.1. Правил зазначено, що заявник заповнює заявку на сайті кредитодавця, вказуючи всі дані, визначені в заявці як обов`язкові.
Також, в пункті 6.6. передбачено, що позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами на суму кредиту (її частину) не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на суму кредиту (її частину) за фактичне користування грошовими коштами кредитодавця.
Згідно довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 08 лютого 2021 року в ОСОБА_1 наявна заборгованість в сумі 8428,00 грн (а.с. 20).
Позиція суду апеляційної інстанції
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Так, з матеріалів справи вбачається, що договір № 0528-4114, укладений між сторонами 03 листопада 2020 року в електронній формі містить електронний підпис позивача у формі електронного підпису одноразовим ідентифікатором із зазначенням пароля А725 та представника Товариства, а тому має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами. Також слід наголосити, що паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення кредитного договору має підпис споживача із зазначенням номера паролю А725.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з умовами кредитного договору, позичальник підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом кредитного договору та правил, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України (пункт 16).
Правилами надання споживчих кредитів, затверджених наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», встановлений порядок надання грошових коштів у кредит. 
Так, в розділі 4 «Процес надання кредиту» зазначено, що заявник заповнює заявку на сайті кредитодавця, вказуючи всі дані, визначені в заявці як обов`язкові. Заявник зобов`язаний під час оформлення заявки на отримання кредиту ознайомитися з публічною інформацією, яка розміщена на сайті кредитодавцями за визначеними посиланнями. Укладаючи договір, позичальник підтверджує повне ознайомлення зі згаданою інформацією. На підставі даних, зазначених у первинній заявці, ІТС кредитодавця здійснює реєстрацію заявника на сайті та формує особистий кабінет. Наступні заявки подаються позичальником через особистий кабінет.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
З наданого відповідачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з публічною інформацією, яка розміщена на сайті кредитодавця та паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.
Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Стаття 627 ЦК України та стаття 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що зі змісту Індивідуальної частини оспорюваного договору про надання фінансового кредиту, який наданий позивачем, встановлено, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, а позичальник в свою чергу погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису та надання номеру карти для перерахування відповідачем кредитних коштів. Також доводи позивача щодо того, що умови кредитного договору № 0528-4114 від 03 листопада 2020 року є несправедливими, так як сума компенсації за порушення позичальником виконання зобов`язань щодо погашення суми кредиту є завищеною, суд відхиляє, оскільки кредит надавався позивачу на строк 21 день та відсоткова ставка за користування кредитними коштами була йому відома в момент укладення договору.
Посилання заявника на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17, не заслуговують на увагу, оскільки висновки щодо застосування норм права, які викладені в зазначеній постанові, стосуються правовідносин, які не є подібними до правовідносин в справі, що переглядається, предметом позовних вимог в постанові, на яку посилається заявник є стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а в справі, яка переглядається – визнання окремих частин кредитного договору недійсними.
Отже, враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено перед судом порушення прав з боку відповідача, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Журба С.В.,а рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2021 року– залишити без змін.
Щодо судових витрат
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Журба Сергій Васильович – залишити без задоволення.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2021 року.

Головуючий                                                                                В.П. Пікуль 

Судді                                                                                        Т.В. Одринська 

О.О. Панченко