Справа № 464/5431/20                                Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В. 
Провадження № 33/811/18/21                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Шишки О.М.на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 08 грудня 2020 року, 

встановив :

Постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 08.12.2020 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, українець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 19 вересня 2020 року о 00 год 40 хв. по вул.Антоненка-Давидовича, 8А у м.Львові, керував транспортним засобом марки «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
На постанову судді представник  ОСОБА_1 - адвокат Шишка О. М.подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження за відсутності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови апелянт зазначає, що про існування повного тексту рішення стало відомо 16.12.2020 з Єдиного державного реєстру судових рішень. До 16.12.2020 її на сайті реєстру не було. Тому 17.12.2020  Шишка О. М. отримав копію постанови у приміщенні суду, про що є розписка в матеріалах справи
Апелянт вважає постанову незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.
ОСОБА_1 не визнає вини у вчиненому правопорушенні, категорично не погоджується з висновком № 000639 яким було встановлено що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Апелянт заявляє, що працівники поліції та медичні працівники грубо порушили процедуру проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Так, у лікарні йому дали продути алкотестер "Drager" на підставі показників якого і було складено вказаний висновок. Разом з тим, йому не пропонували здати біологічні взірці крові, слини, сечі, змив з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, хоча він надіявся, що саме так, після негативних подій пов`язаних з несправністю приладу Драгер на місті зупинки транспортного засобу, і буде відбуватися огляду у медичному закладі.
Апелянт заявляє, що у висновку № 000639 від 19.09.2020, наявного матеріалах справи, який складеним лікарем з використанням спеціальних технічних засобів, а саме за допомогою технічного пристрою «Драгер», не вказано кількість алкоголю в проміле, тобто з даного висновку не можна з`ясувати чи було перевищення гранично норму у 0,2 проміле. Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані серія та номер технічного пристрою «Драгер» за допомогою якого проводився огляд у медичному закладі.
Адвокат вказує що у матеріалах справи відсутні направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт медичного огляду.
Апелянт звертає увагу суду на те, що всупереч вимогам нормативно-правових актів після встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та після складання протоколу про адміністративне правопорушення за керування останнім у вказаному стані, такого не було відсторонено від керування транспортним засобом, натомість видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом. У зв`язку з наведеним виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості працівників патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних діях уповноваженої посадової особи, яка спочатку встановила стан алкогольного сп`яніння особи, що притягається до адміністративної відповідальності, однак в подальшому не відсторонила останнього від керування транспортним засобом всупереч складеному відносно нього протоколу. Також матеріали справи не містять жодних даних про передачу транспортного засобу для керування іншій особі, та й вказане не мало місця.
Апелянт вказує, що у протоколі серії ДПР 18 № 538667 від 19.09.2020 не зазначено жодного свідка, в матеріалах справи відсутні будь-які письмові пояснення свідків даного правопорушення, що є грубим порушенням ст. 256 КУпАП.
Адвокат Шишка О. М. заявляє, що зі змісту оскаржуваної постанови суду не вбачається номеру протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі якого суд у розумінні ст. 251 КУпАП дійшов до висновку про факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім цього, незрозумілим є те, яким чином підтверджує факт вчинення і вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №977243 від 19.09.2020.
Апелянт та його представник був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак в судове засідання не прибули з невідомих причин. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:  
- протоколом про адміністративне правопорушення від 19 вересня 2020 року серії ДПР18 №, складеного в присутності ОСОБА_1 ;
- висновком №000639 щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 вересня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 977243 від 19.09.2020.
- відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст. 33 КУпАП.
Таким чином при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.     
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу адвоката Шишки О.М.- залишити без задоволення.
Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 08 грудня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо щодо   ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя 
Львівського апеляційного суду А.В. Белена