ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова 
Іменем України 

29 вересня 2021 року      
м. Харків

справа №627/388/19
провадження № 22-ц/818/3682/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Пилипчук Н.П. ,
суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання : Гармаш К.В.,

Учасники справи:
позивач: Харківський національний університет внутрішніх справ
відповідач:  ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року, постановлену суддею Вовк Л.В., -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Заочним рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року позов Харківського національного університету внутрішніх справ – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати пов`язані з утриманням, а саме грошові кошти в розмірі 37 673,88грн. та судовий збір в розмірі 1 921грн.

28 січня 2021 року  ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд вказаного заочного рішення суду.

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 11 лютого 2021 року заяву  ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду – задоволено.
Заочне рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року – скасовано та справу призначено до розгляду.

Ухвалою цього ж суду від 29 березня 2021 року провадження у справі за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі – закрито з підстав п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України – справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

30 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про повернення судового збору сплаченого ним при подачі заяви про перегляд вищевказаного заочного рішення суду в розмірі 454грн.

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року в задоволенні заяви  ОСОБА_1 про повернення судового збору – залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення його заяви. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що його заява не підлягає задоволенню, оскільки повернення судового збору можливо, в тому числі з підстав закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволення заяви про повернення судового збору суд першої інстанції виходив з того, що відсутні передбачені чинним законодавством підстави для повернення відповідачу сплаченого ним судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями, встановлено вичерпний перелік підстав для повернення суми сплаченого судового збору.

Відповідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Так, пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає можливість повернення судового збору у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 454грн. за подання заяви про перегляд заочного рішення, що підтверджується квитанцією про сплату №81978 від 27 січня 2021 року (т.І, а.с.54).

Оскільки судом першої інстанції закрито провадження у справі №627/388/19 за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі через те, що вона не підлягає розгляду за правилами за правилами цивільного судочинства, ОСОБА_1 має право на повернення сплаченої суми судового збору з Державного бюджету України.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для повернення судового збору, - не відповідає вимогам закон та фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, про задоволення заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити.

Ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року – скасувати.

Заяву  ОСОБА_1 про повернення судового збору – задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України (код ЄДРПОУ 37874947) повернути ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , іденифікаційний код № НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір в розмірі 454грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00коп.) згідно з квитанцією про сплату №81978 від 27 січня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 06 жовтня 2021 року.

Головуючий –                                                                                               Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                                                              О.В. Маміна 
        
                                                                                                                       О.Ю. Тичкова