Справа № 347/1280/21 
Провадження № 22-ц/4808/1577/21 
Головуючий у 1 інстанції Крилюк  М. І. 
Суддя-доповідач Томин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючої                        Томин О.О.,
суддів:                        Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,
за участю секретаря        Максимів Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гаврилюка Михайла Дмитровича на ухвалу Косівського районного суду, постановлену суддею Крилюк М.І. 14 вересня 2021 року в м. Косів, у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового наказу від 08.07.2021 року за нововиявленими обставинами,
в с т а н о в и в:
У липні 2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 08.07.2021 року у справі №347/1280/21.
Заява мотивована тим, що Косівським районним судом 08.07.2021 року було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Малолітня дитина ОСОБА_3 зареєстрована з батьком за адресою АДРЕСА_1 . Також неодноразовими перевірками працівниками сектору ювенальної превенції Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області було встановлено, що мати дитини тривалий період часу не приймає участі у вихованні та догляді за нею, оскільки перебуває за межами України, а місцезнаходження ОСОБА_3 на даний час встановити не видається можливим.
Заявник не має наміру ухилятися від батьківського обов`язку по утриманню дитини, але враховуючи безвідповідальну поведінку матері не має можливості бачити свою доньку і не знає її місцезнаходження.
Вважає, що ОСОБА_1 в заяві про видачу судового наказу надала суду недостовірні відомості, а тому вказані заявником обставини мають статус нововиявлених, оскільки під час розгляду заяви про видачу судового наказу, враховуючи особливий порядок розгляду такої заяви, він був позбавлений можливості повідомити суд про дані обставини, такі факти не були предметом дослідження та їм не надавалась оцінка.
Просив переглянути судовий наказ Косівського районного суду Івано-Франківської області від 08.07.2021 року та постановити ухвалу про відмову у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину.
Ухвалою Косівського районного суду від 14 вересня 2021 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Судовий наказ, виданий Косівським районним судом 08.07.2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, - скасовано.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1  - адвокат Гаврилюк М.Д. подав апеляційну скаргу. Вважаєдану ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Зазначає, що з травня 2020 року дочка проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 . А постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06.04.2021 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з матір`ю. Також з 10.11.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зняті з реєстрації місця проживання в будинку позивача по АДРЕСА_1 .
Таким чином вимоги ОСОБА_2 вважає необґрунтованими та такими, що вказують на спробу ухилення від виконання свого батьківського обов`язку з утримання малолітньої дитини. Обставини на які посилався заявник не можуть розцінюватись як нововиявленні, оскільки не мають жодного значення для вирішення питання про стягнення аліментів на дитину. Крім того, наявність таких обставин не підтверджується належними та допустимими доказами. Заява ОСОБА_2 містить істотні внутрішні суперечності, зводиться до спростування ним же заявлених тверджень та до марного намагання спростування обставин.
Просить Ухвалу Косівського районного суду від 14 вересня 2021 року скасувати та видати ОСОБА_1 судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_3 у розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 червня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, а також понесених заявником судових витрат в сумі 681 грн. судового збору та 3000 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.
ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що зі змісту ч. 5 ст. 183 СК України вбачається, що визначальною обставиною для призначення аліментів є факт проживання разом з дитиною того з батьків, хто звертається до суду про стягнення аліментів. Також вважає, що при здійсненні реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_3 в с. Хімчин Косівського району посадовими особами Рожнятівської сільської ради було допущено грубе порушення вимог законодавства.
Крім того зазначає, що мати дитини не приймає участі в її вихованні, оскільки тривалий час перебуває за кордоном.
Він виявляв бажання проводити час з донькою, однак ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_4 перешкоджають йому в цьому. На даний час місце проживання дитини йому не відоме.
Вважає, що за відсутності матері він як батько має пріоритетне право на проживання з дитиною та здійснення догляду за нею.
З огляду на викладене вважає, що ОСОБА_1 надала в заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів недостовірні дані, що потягло за собою ухвалення необ`єктивного рішення. А тому вказані ним обставини є нововиявленими і мають важливе значення для перегляду такого судового наказу.
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Косівського районного суду від 14 вересня 2021 року без змін.
В судове засідання апеляційного суду, призначене за їх заявою в режимі відеоконференції, апелянт та її представник не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином.
Заявник ОСОБА_2 та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_2 та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Косівським районним судом 08.07.2021 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 35-36).
Встановлено також, що рішенням Косівського районного суду від 25.09.2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 16).
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06.04.2021 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком (а.с. 17-22).
Відповідно до довідки про склад сім`ї від 01.02.2021 року №100, виданої Рожнівською сільською радою, місце реєстрації ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 - с. Хімчин Косівського району Івано-Франківської області (а.с. 9).
Згідно довідки виконавчого комітету Косівської міської ради №1902 від 23.07.2021 року ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 . До складу його сім`ї входять, зареєстровані і проживають колишня дружина ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 (а.с. 48).
Як вбачається з відповіді Рожнятівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області №1101/2.2-03 від 28.07.2021 року, працівниками служби у справах дітей та ювенальної превенції сектору превентивної діяльності було здійснено виїзд на вказану ОСОБА_2 адресу в с. Хімчин для встановлення місцезнаходження малолітньої дитини ОСОБА_3 . Встановлено, що зо вказаною адресою проживає жінка, яка підтвердила, що вона є бабусею малолітньої ОСОБА_3 . Повідомила, що на даний час місцезнаходження дитини їй не відомо (а.с. 54).
Також ОСОБА_2 звертався до Косівського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області щодо перешкод у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 та до Рожнятівської сільської ради Косівського району щодо реєстрації місця проживання дитини (а.с. 56-58, 83).
Задовольняючи заяву про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що вказані заявником обставини є нововиявленими, не були відомі суду на момент видачі судового наказу та могли вплинути на юридичну оцінку судом обставин при видачі наказу.
Однак апеляційний суд не може погодитися із такими висновками з огляду на наступне.
Відповідно до статті 55 Конституції України права, свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).
Згідно ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Відповідно до ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Відповідно до п.п. 3, 4, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК. Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
Згідно практики ЄСПЛ суд повторює, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).
Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), №52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).
Ця справа стосується рішення щодо нового розгляду справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), №69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» №2 (Popov v. Moldova №2), №19960/04, п. 46). Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.» (рішення ЄСПЛ у справі «Желтяков проти України» (заява №4994/04) від 9.06.2011 року)».
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, №69529/01, §27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
Виходячи з аналізу наведених норм права та матеріалів справи, апеляційний суд вважає, що заявником по суті було отримано та подано суду нові докази по справі, які встановлюють нові обставини.
Так, заявнику ОСОБА_2 після видачі судового наказу 23.07.2021 року видано довідку виконкомом Косівської міської ради №1902 про те, що його дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с. 48).
Таким чином, заявник подав нові докази, які не були і не могли бути розглянуті під час видання судового наказу, оскільки в них ідеться про обставини, зафіксовані після видання судового наказу.
Вказане відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі за номером №439/1155/18.
Колегія суддів вважає, що навіть якщо припустити, що вказані обставини дійсно стосуються спору, що розглянутий та не були встановлені судом під час його розгляду, то заявником не наведено жодних мотивів чому такі не могли бути відомі на час розгляду справи.
Крім того, звернення заявника у різні органи з приводу неправомірних, на його думку, дій колишньої дружини щодо перешкоджання його спілкуванню з дитиною не входять до предмета доказування у даній справі.
Зважаючи на вказане, обставини, які заявник вважав нововиявленими, не є такими.
Наведеного суду першої інстанції не врахував та помилково прийшов до висновку про скасування судового наказу про стягнення аліментів від 23.07.2021 року за нововиявленими обставинами.
За положеннями ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже із заявника на користь апелянта слід стягнути 454,00 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Доказів понесення витрат на правову допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції апелянтом не подано.
Таким чином апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за ново виявленими обставинами.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - адвоката Гаврилюка Михайла Дмитровича задовольнити частково.
Ухвалу Косівського районного суду від 14 вересня 2021 року скасувати, постановити нове судове рішення.
В задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 08.07.2021 року, винесеного у справі №347/1280/21 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча:                                                                О.О. Томин
Судді:                                                                        О.В. Пнівчук
                                                                       І.В. Бойчук

Повний текст постанови складено 15 листопада 2021 року.