П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/11886/20	
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3 березня 2021 року (суддя Юхтенко Л.Р., м. Одеса, повний текст рішення складений 15.03.2021) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, повернення неправомірно стягнутих коштів,-

В С Т А Н О В И В:

5 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, визнати протиправним та скасувати рішення №131 від 13.07.2020 року та повернути неправомірно стягнуті кошти з 5 лютого 2010 року по 31 липня 2020 року в сумі 8  044,46 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 3 березня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань перерахунку пенсій №9 ГУ ПФУ в Одеській області про утримання надміру сплачених сум пенсій №131 від 13.07.2020 року в сумі 8  044,46 грн. стосовно ОСОБА_1 .
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області повернути ОСОБА_1 безпідставно утриману суму пенсії на підставі рішення відділу з питань перерахунку пенсій №9 ГУ ПФУ в Одеській області про утримання надміру виплачених сум пенсії №131 від 13.07.2020 року стосовно ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .
В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що Головне управління правомірно своїм рішенням №131 від 13.07.2020 року здійснює утримання з пенсії ОСОБА_1 заборгованість, яка утворилася після приведення пенсійної виплати у відповідність зміненим даним заробітної плати. Сума надміру нарахованої та виплаченої пенсії внаслідок зловживань з боку ОСОБА_1 становить 8  044,46 грн.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 2010 року перебуває на обліку та отримує пенсію в ГУ ПФУ в Одеській області.
Розрахунок призначеної пенсії було здійснено на підставі довідки №12 від 29.01.2010 року, виданої КП "Одесьміськелектротранс" про заробіток ОСОБА_1 . Довідка видана на підставі особових рахунків 1995-1999 року.
За результатами проведеної ГУПФУ в Одеській області перевірки виявлено розбіжності в сумах заробітної плати ОСОБА_1 , зазначених у довідці №21 від 22.02.2010 року та даних, що містяться в особових рахунках на заробітну плату.
У зв`язку з чим КП "Одесьміськелектротранс" видало нову довідку про заробітну плату №81 від 06.08.2019 року, на підставі якої пенсійну виплату позивача приведено у відповідність та здійснено розрахунок пенсії, виходячи зі змінених сум заробітної плати за період з 01.01.1995 року по 28.02.2000 рік.
13 липня 2020 року ГУ ПФУ в Одеській області прийняло рішенням №131, яким здійснює утримання з пенсії ОСОБА_1 заборгованість, яка утворилася за період з 5 лютого 2010 року по 31 липня 2020 року. Сума надміру нарахованої та виплаченої пенсії становить 8  044,46 грн. У рішенні повідомлено, що відповідно до частини першої статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера можуть бути повернуті добровільно, уразі ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття рішення переплату в розмірі 20% пенсії утримувати щомісячно до повного погашення (а.с. 10).
Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про його скасування.

Задовольняючи позов та скасовуючи оспорюване рішення про утримання надміру сплачених сум пенсій, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійний орган не довів належними та допустимими доказами того факту, що переплата пенсії позивача виникла внаслідок його зловживань.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, приписами частини другої статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При розгляді спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди повинні перевіряти їх на відповідність того, чи прийняті (вчинені) вони з дотриманням усіх вимог, визначених частиною другою статті 2 КАС України.
Згідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Так, відповідно до вимог частини першої статті 50 Закону України 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі – Закон №1058-IV)  суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних,  можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.
Відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі – Закон №1788-ХІІ) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Статтею 103 Закону №1788 передбачено, що суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 №6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 за №374/7695.
Згідно із вимогами пункту 3 цього Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону №1788-ХІІ у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо.
Аналіз зазначених норм Закону №1058-ІV, Закону №1788 та Порядку №6-4 дає підстави для висновку, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.
Таким чином, діючим законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника
При цьому відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі частини першої статті 103 Закону №1788-ХІІ виключно в наслідок зловживання з боку пенсіонера.
При цьому, в силу положень частини другої статті 77 КАС України, обов`язок доведення факту зловживання з боку пенсіонера, тобто, свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії, покладено на пенсійний орган.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для утримання з позивача надмірно виплачених коштів слугували розбіжності в сумах, зазначених у довідці про заробітну плату від 22.02.2010 №21, виданої КП "Одесьміськелектротранс" та даних, що містяться в особових рахунках на заробітну плату.
Ураховуючи, що відповідачем не було доведено суду, що дані розбіжності сталися з вини позивача, відповідно, і не доведено обставин, за яких допускається стягнення з пенсіонера зайво виплачених сум пенсій, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та є тотожними запереченням до адміністративного позову, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 3 березня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач                                        В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                І.П.Косцова

Суддя                                                                                Ю.В.Осіпов