ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/878/21  Номер провадження 22-ц/814/2235/21	Головуючий у 1-й інстанції Киричок С. А.  Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.
Суддів: Дряниці Ю.В.,Чумак О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства теплового господарства «Гадячтеплоенерго» 
на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 19 травня 2021 року 
по справі за позовом Комунального підприємства теплового господарства «Гадячтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, інфляційних нарахувань та 3% річних

В С Т А Н О В И В: 

У квітні 2021 року Комунальне підприємство теплового господарства «Гадячтеплоенерго» (далі – КПТГ «Гадячтеплоенерго») звернулося до місцевого суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надаються позивачем - КПТГ «Гадячтеплоенерго» за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 належним чином свій обов`язок з оплати за надану послугу не виконують у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 21 квітня 2018 року по 31 березня 2021 року у сумі 27008,96 грн. 
Окрім того, позивач вказував на наявність підстав для застосування до даних правовідносин положень ст.625 ЦК України та стягнення на суму боргу інфляційних втрат в розмірі 829,28грн та 3% річних - 1470,61грн.
З урахуванням наведеного КПТГ «Гадячтеплоенерго» прохало стягнути з відповідачів на свою користь вказану заборгованість в загальній сумі 29308,85грн та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 19 травня 2021 року позовні вимоги Комунального підприємства теплового господарства «Гадячтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, інфляційних нарахувань та 3% річних, задоволено частково. 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителів АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства теплового господарства «Гадячтеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання у сумі 13082,07 грн, з яких 10782,18грн - основного боргу, 1470,61грн - інфляційних втрат, 829,28грн - 3% річних.
Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителів АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства теплового господарства «Гадячтеплоенерго» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору по 337,47грн з кожного.

Не погодившись з вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржило КПТГ «Гадячтеплоенерго», яке, посилаючись на неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прохало його скасувати в частині відмови у стягнення заборгованості в сумі 16226,78грн та ухвалити нове рішення, яким позов про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у сумі 16226,78грн задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що, заборгованість в сумі 27000,96грн, яка визначена до стягнення даним позовом, утворилась за період з 01.10.2017 року по 28.02.2021 року, а заборгованість за послуги теплопостачання, яка підлягає стягненню згідно судових наказів №526/1275/14-ц від 07.07.2014 року та №526/1458/17 від 09.08.2017 року, вже існувала на 01.10.2017 року в сумі 15726,78 (з урахуванням часткової сплати на суму 500грн). Відтак, з урахуванням наведеного, апелянт вважає, що відсутні правові підстави для прийняття рішення щодо подвійного стягнення частини боргу, який утворився у період з 01.10.2017 року по 08.02.2021 року.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, установлено судом та не заперечується сторонами, що, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , зареєстровані у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гадяцької міської ради №565 від 19.03.2021р. (а.с.6).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , зокрема, починаючи з серпня 2017 року по 31 березня 2021 року підприємством надано відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на суму 28274,91грн. За вказаний період позивачем здійснено перерахунок згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року №1082 на суму 1265,95грн. 
Таким чином, заборгованість, яка утворилась за вказаний період станом 31.03.2021 року, становить 27008,96грн. (а.с.7).
Окрім того, з вказаного розрахунку вбачається, що про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за попередні періоди було видано судові накази, а саме:
-судовий наказ №526/1275/14-ц від 07.07.2014 року стягнуто заборгованість в сумі 8011,47грн;
-судовий наказ №526/1458/17 від 09.08.2017 року стягнуто заборгованість в сумі 8215,31грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення місцевий суд виходив із того, що, оскільки згідно судового наказу №526/1275/14-ц від 07.07.2014 року та судового наказу №526/1458/17 від 09.08.2017 року з відповідачів стягнуто заборгованість в загальній сумі 16226,78грн, відтак, 
зазначену в позові суму заборгованості необхідно зменшити на вже стягнуту судовими наказами, щоб уникнути подвійного стягнення боргу.

Такий висновок місцевого суду в повній мірі відповідає встановленим по справі обставинам та нормам закону, виходячи з наступного.

На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

У відповідності до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі-Закон) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п.5 ч.3 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порядок надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення визначено Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі – Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. за № 630 (з наступними змінами та доповненнями).
Згідно п. 1 Правил централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.
У п.3 Правил встановлено, що послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно п.12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.
У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.
Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: -у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); -у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; -у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.
Згідно п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до частини першої статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як убачається з наведених вище норм права, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Матеріалами справи достеменно установлено, та не спростовано сторонами, що у квартирі АДРЕСА_2 , позивачем надавались послуги з централізованого опалення та підігріву води відповідно до «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року.
При цьому установлено, що відповідачі належним чином оплату за надані їм позивачем послуги не здійснювали, внаслідок чого станом 31.03.2021 року утворилась заборгованість в сумі 27008,96грн (а.с.7).
Проте, місцевим судом вірно вказано на той факт, що, згідно судового наказу №526/1275/14-ц від 07.07.2014 року з відповідачів стягнуто заборгованість в сумі 8011,47грн та, згідно судового наказу №526/1458/17 від 09.08.2017 року, стягнуто заборгованість в сумі 8215,31грн, загальна сума - 16226,78 грн.
При цьому, як убачається з розрахунку суми заборгованості, вчиненого позивачем за період із серпня 2017 року по березень 2021 року, визначена КПТГ «Гадячтеплоенерго» до стягнення в даному позові сума боргу включає в себе кошти, які вже стягнуті судовими наказами від №526/1275/14-ц від 07.07.2014 року та №526/1458/17 від 09.08.2017 року.
Відтак, на підставі вищевикладеного, з урахуванням закріпленого у статті 61 Конституції України принципу щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, місцевим судом було зроблено вірний висновок щодо наявності підстав для зменшення визначеної в позові суми стягнення з відповідачів за боргом 27008,96грн з оплати послуг з теплопостачання на суму коштів, яка вже була стягнута судовими наказами - 16226,78грн, а саме до 10782,18грн (27008,96-16226,78). 
При цьому, апеляційний суд зауважує, що доказів здійснення відповідачами погашення суми боргу, стягнутої судовими наказами на суму 500грн, матеріали справи не містять.
Відтак, на підставі вищевикладеного та виходячи з аналізу наведених норм права, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки наведені в ній доводи є необґрунтованими та безпідставними, а доказів, що спірний борг в сумі 27008,96грн утворився за період з 01.10.2017 року по 08.02.2021 року, матеріали справи не містять.

За приписами ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання ). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).
Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому, на вимогу позивача, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Матеріалами справи установлено, що відповідачами своєчасно плата за надані їм позивачем послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_3 , зокрема, у спірний період, не здійснювалась, а тому у КПТГ «Гадячтеплоенерго» виникло право на застосування до даних правовідносин положень ст.625 ЦК України.
Так, згідно наданих позивачем розрахунків (а.с.8-9), за період із травня 2018 року по лютий 2021 року сума інфляційних збитків становить - 1470,61грн, та за період з 21.04.2018 року по 31.03.2021 року сума 3% річних становить – 829,28грн, та вказана сума була правомірно визначена до стягнення місцевим судом з відповідачів на користь позивача, так як така визначена на підставі вірного зроблених розрахунків.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд першої інстанції повно та об`єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. 

       Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплового господарства «Гадячтеплоенерго» ,- залишити без задоволення.
Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 19 травня 2021 року, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ                                                Т.О. Кривчун

СУДДІ                                                        Ю.В. Дряниця 

                                                                       О.В. Чумак