ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" листопада 2021 р.                                 Справа№ 911/1210/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Чорногуза М.Г.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Козир Т.П. 
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»
на рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021, (повний текст складено 16.08.2021)
у справі № 911/1210/21 (суддя Подоляк Ю.В.) 
за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»
до Комунального підприємства «Рожнівське» Зазимської сільської ради Броварського району Київської області 
про стягнення 21 104,65 грн, - 
ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст позовних вимог:
1.1.           Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернувся до Господарського суду Київської області із позовом до Комунального підприємства «Рожнівське» Зазимської сільської ради Броварського району Київської області про стягнення 21104,65 грн, з яких 2324,38 грн інфляційні втрати, 3365,59 грн 3% річних, 14372,50 грн пеня, 1042,18 грн збитки.
1.2.          Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем Комунальним підприємством «Рожнівське» Зазимської сільської ради Броварського району Київської області своїх зобов`язань за договором постачання природного газу від 22.10.2018 № 2770/18-БО-17 щодо здійснення повного розрахунку за поставлений природний газ згідно перелічених в позовній заяві актів приймання-передачі природного газу у встановлений договором строк.
2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції:
2.1.           Рішенням Господарського суду Київської області від 16.08.2021 позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Рожнівське» Зазимської сільської ради Броварського району Київської області на користь Акціонерного товариства «Національна компанія «Нафтогаз України» 2324 грн. 38 коп. інфляційних втрат, 3365 грн. 59 коп. 3% річних, 7186 грн. 25 коп. пені, 2157 грн. 90 коп. витрат зі сплати судового збору. В решті позовних вимог про стягнення 7186,25 грн. пені, 1042,18 грн. збитків відмовлено.
3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
3.1.           06.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021 у справі № 911/1210/21, в якій апелянт просить рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021 у справі № 911/1210/21 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення неустойки у сумі 7186,25 грн та збитків у сумі 1042,18 грн скасувати, прийняти у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» щодо стягнення неустойки у сумі 7186,25 грн та збитків у сумі 1042,18 грн, у стягненні яких було відмовлено, задовольнити. 
4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
4.1.          У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що з матеріалів справи та самого рішення незрозуміло, які саме інтереси сторін було враховано, і яким чином інтереси сторін вплинули на рішення суду в частині зменшення розміру неустойки. Вважає, що під час розгляду справи не було враховано інтереси позивача, а нараховані штрафні санкції не є надмірно великими в порівнянні з невиконаним зобов`язанням за договором купівлі-продажу природного газу.
4.2.           Зазначає, що відповідач не надав належних доказів в обґрунтування своїх заперечень, натомість суд першої інстанції не мотивуючи, а лише своїм внутрішнім переконанням та «сухими» посиланнями на важкий матеріальний стан відповідача зменшили розмір нарахованих санкцій, що є грубим порушенням положень ст. 233 Господарського кодексу України. Беручи до уваги ті обставини, що відсутність вини відповідача у виникненні боргу, його важкий фінансовий стан не є винятковим випадком та підставою для зменшення неустойки, суд не надав належної уваги ступеню виконання зобов`язання боржником, не виконавши при цьому вимоги закону щодо оцінки майнового стану сторін, які беруть участь у зобов`язанні, та інших інтересів сторін, які заслуговують на увагу, що призвело до порушення ст. 233 Господарського кодексу України, ст. 525, 526, 551, 599, 625 Цивільного кодексу України.
4.3.          Також, вказує на те, що відповідач у квітні 2019 року фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 2,283 тис. куб. м. (22,83% менше), у травні 2019 року фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 0,641 тис.куб.м. (78,63% менше), ніж було узгоджено сторонами відповідно до п. 2.1. договору. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач у строки визначені п. 2.4. договору, звертався до позивача із вимогою про перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу у відповідні місяці. Збитки позивача доведені актами приймання-передачі природного газу, із яких вбачається споживання природного газу в обсязі, меншому від замовленого, протиправна поведінка заподіювача збитків полягає у бездіяльності відповідача щодо не виконання обов`язку самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором - фактичного споживання обсягів природного газу, у результаті бездіяльності відповідача нанесено збитки позивачу у сумі 1042,18 грн, розраховані відповідно до порядку розрахунку та відшкодування таких збитків визначених п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496), про що відповідачу було направлено акт-претензію. 
4.4.           16.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення апелянта, в яких наведено розрахунок пені, 3% річних, інфляційних втрат та збитків.
5.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
5.1.           06.10.2021 та 07.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли відзиви відповідача вих. № 06/10/21-1-с від 06.10.2021 на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
5.2.          У поданих відзивах відповідач зазначає, що на заборгованість за поставлений природний газ, сплачену до набрання законом сили, штрафи, річні та інфляційні не нараховуються, а нараховані підлягають списанню, і така імперативна норма закону не пов`язана з умовою включення відповідача (боржника) до будь-якого реєстру, а тому нарахування таких відсотків річних, інфляційних збитків та пені позивачем щодо заборгованості відповідача, погашеної до набрання законом сили, є протиправним та таким, що вчинено з порушенням вимог закону, а тому такі позовні вимоги, а відповідно і апеляційна скарга не підлягають задоволенню.
6.          Розподіл справи:
6.1.          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2021 року, матеріали апеляційної скарги АТ «НАК «Нафтогаз України» разом з матеріалами справи № 911/1210/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.
6.2.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/1210/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021, ухвалено справу № 911/1210/21 за вказаною апеляційною скаргою розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
6.3.          Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2021, у зв`язку із перебуванням судді Агрикової О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, для розгляду справи № 911/1210/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Козир Т.П., Мальченко А.О.
6.4.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Чорногуз М.Г., суддів Козир Т.П. та Мальченко А.О.
7.          Інші процесуальні дії у справі не вчинялись. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
8.          Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:
8.1.          Між сторонами у справі було укладено договір постачання природного газу від 22.10.2018 № 2770/18-БО-17 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач - постачальник зобов`язався поставити відповідачу - споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п. 1.1 договору в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 № 3 до договору).
8.2.          Відповідно до п. 1.2 договору в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 № 3 до договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.
8.3.          Згідно з п. 1.3 договору в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 № 3 до договору за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00), власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на митну територію України.
8.4.          Відповідно до п. 2.1 договору в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 № 3 до договору постачальник передає споживачу в період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 62 тис. куб. метрів (шістдесят дві тисячі куб. метрів), у тому числі по місяцях (тис. куб. метрів): у листопаді 2018 року - 9 тис. куб. м, у грудні 2018 року - 15 тис. куб. м, загалом за ІV квартал 2018 року - 24 тис. куб. м. за січень 2019 року - 12 тис. куб. м, за лютий 2019 року - 13 тис. куб. м, за березень 2019 року - 10 тис. куб. м, загалом за І квартал 2019 року - 35 тис. куб. м., квітень 2019 року - 3 тис. куб. м. 
8.5.          Положеннями п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 № 3 до договору визначено, що право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.
8.6.          Відповідно до п. 3.8 договору в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 № 3 до договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
8.7.          Згідно з п. 4.2 договору в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 № 3 до договору ціна за 1000 куб.м газу становить 6235,51 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 7482,61 грн. (сім тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 61 коп.). Загальна вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу (п. 4.3 договору в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 № 3 до договору).
8.8.          Відповідно до п. 5.1 договору в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 № 3 до договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.
8.9.          Згідно з п. 9.3 договору в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 № 3 до договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.
8.10.          Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 договору в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 № 3 до договору).
8.11.          На виконання умов договору позивач у період з листопада 2018 року по квітень 2019 року включно передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 374549,62 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу: від 30.11.2018 на суму 58020,17 грн., від 31.12.2018 на суму 85698,36 грн., від 31.01.2019 на суму 91168,14 грн., від 28.02.2019 на суму 77123,28 грн., від 31.03.2019 на суму 57743,32 грн., від 30.04.2019 на суму 4796,35 грн. Зазначені акти приймання-передачі природного газу підписані в двохсторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплені печатками позивача та відповідача, завірені копії яких залучені до матеріалів справи (а.с. 45-50).
8.12.          Відповідач в повному обсязі розрахувався за поставлений позивачем природний газ в сумі 374549,62 грн., що підтверджується довідкою за операціями та сальдовими відомостями по Комунальному підприємству «Рожнівське» Зазимської сільської ради Броварського району Київської області з 01.10.2018 по 28.02.2021 та банківськими виписками залученими до матеріалів справи (а.с.18, 19, 80-94).
9.          Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:
9.1.          За умов п.п. 7.1., 7.2. договору в редакції додаткової угоди № 3 за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно п. п. 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. 
9.2.          Пункт 3.13 договору передбачає можливість відшкодування збитків споживачем.
9.3.           Позивачем нараховано до сплати відповідачу 14  372,50 грн пені, 3% річних у розмірі 3  365,59 грн, інфляційні нарахування у розмірі 2  324,38 грн та збитки у сумі 1042,18 грн. 
10.          Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:
10.1.          Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині зменшення розміру пені на 50% від заявленої до стягнення суми та відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків.
11.          Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:
11.1.           Колегія суддів відхиляє доводи апелянта в частині необґрунтованості зменшення судом першої інстанції пені та відмови у задоволенні вимог про стягнення збитків, з огляду на наступне.
11.2.          Частиною 1 статті 233 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
11.3.          Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України).
11.4.          Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
11.5.          Реалізуючи своє право на зменшення розміру штрафних санкцій відповідно до положень  статті 233 ГК України  та частини третьої  статті 551 ЦК України, суди повинні виходити з фактичних обставин, встановлених у кожній справі на підставі доказів, наданих учасниками справи на підтвердження їх вимог і заперечень, та яким повинна надаватися оцінка згідно з вимогами  статті 86 ГПК України, тобто судами повинні досліджуватися конкретні обставини справи щодо ступеня виконання умов договорів, розміру заборгованості, майнового стану сторін тощо.
11.6.          Крім того, застосоване в  статтею 233 ГК України  та частиною третьою  статті 551 ЦК України  словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанції користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи обставини, які мають значення.
11.7.          Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 911/3215/20. 
11.8.          Враховуючи специфіку діяльності відповідача, а також те, що відповідачем є комунальне підприємство, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, встановлених  статтею 3 ЦК України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності, врахувавши інтереси обох сторін, статус позивача, який має стратегічне значення для країни, взявши до уваги, що, окрім пені, позивач нараховує 3% річних та інфляційні втрати, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених вчасно коштів відповідачем, з метою виконання судового рішення, керуючись правом, наданим йому  статтями 233 ГК України  та 551  ЦК України, колегія суддів погоджується із наявністю підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру пені до 50%.
11.9.            Пункт 3.13 договору та підпункт 1 пункту 1 розділу VIІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496 передбачає можливість відшкодування збитків споживачем.
11.10.           В той же час наявність такого права не вказує на можливість автоматичного/безумовного стягнення зазначених сум збитків, оскільки вказане право на стягнення збитків з споживача не звільняє постачальника (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку, передбаченому  ГПК України.
11.11.          Матеріали справи не містять, а позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження понесення ним збитків, спричинених неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором; позивачем не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між наявністю факту меншого обсягу споживання відповідачем природного газу у відповідні періоди, ніж погоджений, і понесеними у зв`язку з цим збитками.
11.12.          Крім того, у матеріалах справи відсутні достовірні докази, які свідчили б про наявність з боку відповідача повного складу цивільного правопорушення (протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника).
11.13.          Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції. 
12.          Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:
12.1.           Колегією суддів не встановлено порушень прав позивача в частині зменшення розміру пені та відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків.
13.          Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
13.1.           Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»
13.2.           Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»
13.3.          Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
13.4.           При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»
13.5.          Відповідно до статті 269 ГПК України: 
« 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»
13.6.          Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
13.7.          Згідно із ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
13.8.          У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України).
13.9.          Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України).
13.10.          Відповідно до п.п. 1 п. 1 розділу VII Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим (крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі  статті 11  Закону України «Про ринок природного газу»), постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.
13.11.          Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).
13.12.          Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
13.13.          При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 236 ГПК України).
13.14.          Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
14.          Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:
14.1.           Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
14.2.          Рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021 у справі № 911/1210/21 залишити без змін.
14.3.          Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021 у справі № 911/1210/21 залишити без задоволення.
15.          Розподіл судових витрат:
15.1          Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 14, 79, 86, 129, 207, 236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1.          Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021 у справі № 911/1210/21 залишити без задоволення. 
2.          Рішення Господарського суду Київської області від 16.08.2021 у справі № 911/1210/21 залишити без змін. 
3.          Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».
4.          Справу № 911/1210/21 повернути до Господарського суду Київської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 11.11.2021. 

Головуючий суддя                                                            М.Г. Чорногуз 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                Т.П. Козир