ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 р.	Справа № 480/5485/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.,

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Малого приватного підприємства "Рай" на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, м. Суми, по справі № 480/5485/21
          за позовом            Малого приватного підприємства "Рай"  
          до            Управління Держпраці у Сумській області                    
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 по справі №480/5485/21 адміністративний позов Малого приватного підприємства "Рай" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Управління Держпраці у Сумській області щодо не включення об`єкта підвищеної небезпеки АЗС по вул. Некрасова буд 6, м. Шостка, Сумська область до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки.
Зобов`язано Управління Держпраці у Сумській області включити об`єкт підвищеної небезпеки АЗС по вул. Некрасова буд 6, м. Шостка, Сумська область до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки.
Стягнуто на користь Малого приватного підприємства "Рай" (вул. Шевченка, 45,м. Шостка, Шосткинський район, Сумська область, 41100, ідентифікаційний код 22595040) за рахунок бюджетних асигнувань  Управління Держпраці у Сумській області (вул. Горького, 28-б, м. Суми, Сумська область, 40000, ідентифікаційний код 39857622) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.
02.09.2021, засобами поштового зв`язку позивач звернувся до суду із заявою про видачу додаткового рішення по справі, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі №480/5485/21 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн з Управління Держпраці у  Сумській області на користь Малого приватного підприємства «Рай».
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 у задоволенні заяви Малого приватного підприємства "Рай" про ухвалення додаткового судового рішення - відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неправильне встановленням судом обставин, які мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована незгодою з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, обґрунтованою тим, що позовну заяву, за складання якої останній просить відшкодувати судові витрати, було підписано не адвокатом, а директором МПП «РАЙ», а також, тим, що інтереси позивача в судовому засіданні представляла інша особа, не визначена у наданому до суду договорі про надання правової допомоги, оскільки, як стверджує апелянт, Кодекс адміністративного судочинства України не містить вимог щодо обов`язкового підписання позовної заяви саме адвокатом позивача. При цьому, зауважує, що позовну заяву вправі підписати та подати до суду керівник МПП «РАЙ», проте підготувку даної позовної заяви вправі здійснити адвокат, що і було в даному випадку та підтверджується актом виконаних робіт підписаного між сторонами (без відповідних зауважень), що у розумінні свободи договору та визначення правничих послуг не заборонено відповідно до вимог КАС України.  
Крім того зауважує, що відповідачем не наведено жодних обґрунтувань на спростування обставин понесення позивачем витрат або понесення їх у меншому розмірі (неспівмірності таких витрат), хоча такий обов`язок законодавством покладено саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У зв`язку з чим, вважає, що розмір понесених позивачем витрат в ході судового розгляду справи в першій інстанції підтверджується належними та допустимими в розумінні КАС України доказами на, що судом першої інстанції належним чином не було звернуто уваги та прийнято передчасні висновки, а матеріали справи свідчать про надання правової допомоги позивачу, її прийняття та оплату, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021 по справі № 480/5485/21 апеляційну скаргу Управління Держпраці у Сумській області  залишено без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 по справі №480/5485/21 – залишено без змін.
Відповідач, в надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки вважає, що наданими до суду позивачем документами, зокрема, договором про надання правничої допомоги, не доведено факту надання саме адвокатом Дяковським О.С. послуги зі складання позовної заяви, так як остання пілдписана директором МПП "Рай", а не адвокатом. Крім того, у вказаному договорі не конкретизовано за надання яких саме видів правничої допомоги позивач сплачує адвокату гонорар у розмірі 3000 грн.  
Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від представників сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.
У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу представником позивача надано копії наступних документів: 
- договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021 № 21Д/21 (а.с. 49-50);
- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Дяковського Олександра Сергійовича (а.с. 51);
- рахунку-фактури від 25.08.2021 № 21Д/21;
- акту прийому-передачі наданих послуг від 26.08.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021 № 21Д/21 (а.с. 53);
- платіжного доручення від 28.08.2021 № 694 (а.с. 54).
Так, відповідно до п. 2.1 договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021 № 21Д/21 Виконавець надає Клієнту наступні види правової допомоги, пов`язаної із захистом прав та інтересів в органах державної влади України, зокрема, але не обмежуючись, в судах загальної юрисдикції, апеляційної інстанції, в органах виконавчої служби, в правоохоронних органах: надає консультації та роз`яснення з юридичних питань, усні і письмові довідки щодо законодавства; здійснює представництво Клієнта в суді, в судах загальної юрисдикції в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції, перед правоохоронними органами України; складає та підписує заяви, апеляційні скарги та інші документи правового характеру, приймає участь у судових засіданнях; здійснює представництво в будь-яких органах державної влади; здійснює представництво перед громадянами та юридичними особами.
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 26.08.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021 № 21Д/21, який підписаний адвокатом Дяковським Олександром Сергійовичем (Виконавець) та директором МПП "Рай" Крушем О.П. (Замовник)  послуги за підготовку позовної заяви та погодження позиції, надання консультацій у справі № 480/5485/21 за позовною заявою Малого приватного підприємства "Рай" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії Виконавцем було надано належно, згідно з вимогами, що звичайно ставляться до таких або подібних послуг, тому Клієнт їх приймає від Виконавця за цим Актом.
Приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для відшкодування позивачу витрат з надання правничої допомоги за підготовку позовної заяви, погодження позиції та надання консультацій по справі, з огляду на те, що інтереси позивача в судовому засіданні по даній справі представляв Тур С.М., а позовна заява від імені Малого приватного підприємства "Рай" підписана директором Крушем О.П., а не адвокатом Дяковським О.С., який відповідно до вказаного договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021 є адвокатом позивача у справі №480/5485/21, а також непідтвердження витрат на оплату послуги з надання консультацій.
Надаючи оцінку вказаній ухвалі суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.
Згідно з частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частин першої та другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Виходячи зі змісту пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
В силу частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).
У розумінні частини 9 статті 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 135 КАС України).
З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), який в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених у суді першої інстанції витрат на правову допомогу позивачем надано до матеріалів справи копії договору про надання правової (правничої) допомоги № 21Д/21 від 22.06.2021 року, укладеного між позивачем та адвокатом Дяковським Олександром Сергійовичем (а.с. 49-50), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Дяковського Олександра Сергійовича (а.с. 51), рахунку-фактури від 25.08.2021 № 21Д/21 на суму 3000 грн, акту прийому-передачі наданих послуг від 26.08.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021 № 21Д/21 (а.с. 53), - платіжного доручення від 28.08.2021 № 694 на суму 3000 грн (а.с. 54).
Так, як зазналось вище, відповідно до п. 2.1 вказаного договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021 № 21Д/21 Виконавець надає Клієнту наступні види правової допомоги, пов`язаної із захистом прав та інтересів в органах державної влади України, зокрема, але не обмежуючись, в судах загальної юрисдикції, апеляційної інстанції, в органах виконавчої служби, в правоохоронних органах: надає консультації та роз`яснення з юридичних питань, усні і письмові довідки щодо законодавства; здійснює представництво Клієнта в суді, в судах загальної юрисдикції в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції, перед правоохоронними органами України; складає та підписує заяви, апеляційні скарги та інші документи правового характеру, приймає участь у судових засіданнях; здійснює представництво в будь-яких органах державної влади; здійснює представництво перед громадянами та юридичними особами.
Відповідно до п. 4.1 вказаного договору № 21Д/21 від 22.06.2021 року оплата послуг виконавця складає суму гонорару 3000 (три тисячі гривень) за супроводження та отримання рішення суду у справі за позовною заявою Малого приватного підприємства «Рай» до Управління Держпраці в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії щодо об`єкта підвищеної небезпеки.
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 26.08.2021, адвокатом надано позивачу послугу за підготовку позовної заяви та погодження позиції, надання консультацій у справі № 480/5485/21 за позовною заявою Малого приватного підприємства "Рай" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Надані виконавцем послуги оплачуються замовником у їх загальній вартості, що згідно з цим актом дорівнює 3000 грн. 
Отже, відповідно до наданих документів вартість витрат на правову допомогу становить 3000,00 грн.
Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст.134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).
На виконання ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, відповідачем не було надано до суду жодних заперечень з приводу заявлених позивачем до відшкодування витрат на правничу допомогу.
За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Вирішуючи питання належного до стягнення розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи у суді, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн, зазначив, зокрема, про те, що інтереси позивача в судовому засіданні в даній справі представляв Тур С.М., а не адвокат Дяковський О.С., з яким позивачем було укладено договір про надання правничої допомоги за даною справою.
Колегія суддів вважає вказане твердження суду першої інстанції необґрунтованим, оскільки, як зазначено вище, послугами з правової допомоги, за надання яких позивач просить відшкодувати йому витрати, є підготовка позовної заяви, погодження позиції та надання консультацій у справі № 480/5485/21. 
Послуги з представництва інтересів позивача в судових засіданнях, наданими до суду документами на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, не передбачено, та, відповідно, не заявлено вимог про відшкодування витрат за їх надання. Отже, і посилання на те, що інтереси позивача в судовому засіданні в даній справі представляв ОСОБА_1 , а не адвокат Дяковський О.С., з яким позивачем було укладено договір про надання правничої допомоги за даною справою, не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так само необґрунтованим та таким, що ґрунтується на неповному дослідженні судом першої інстанції матеріалів справи, є твердження суду першої інстанції про неможливість задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення в цій справі, з огляду на підписання, поданої до суду позовної заяви директором МПП «Рай», а не адвокатом Дяковським О.С., з яким позивачем було укладено договір про надання правничої допомоги, оскільки, як зазначено в акті прийому-передачі наданих послуг від 26.08.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021 № 21Д/21, адвокатом Дяковським О.С. було надано позивачу послуги саме з підготовки позовної заяви, що не слід ототожнювати з послугою з підписання та подання її суду, відшкодувати витрати за надання яких, позивач в даному випадку не просить. Тобто, сам факт підписання позовної заяви директором МПП «Рай» не спростовує факту надання позивачу адвокатом Дяковським О.С. послуг з її підготовки.
Крім того, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в частині, що стосується послуги з надання консультацій по справі, суд першої інстанції виходив з відсутності в наданих до суду документах відомостей щодо вартості саме цієї послуги, що позбавило суд можливості встановити чи були витрати на її оплату виправданими з огляду на предмет спору та час, витрачений адвокатом.
Колегія суддів вважає неприйнятним такий висновок суду першої інстанції, оскільки як в договорі про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021 № 21Д/21 так і в акті прийому-передачі наданих послуг від 26.08.2021 до вказаного договору, сторонами обумовлено, що оплата послуг виконавця - адвоката Дяковського О.С. складає фіксовану суму гонорару у розмірі 3000 грн, що в свою чергу позбавляє адвоката обов`язку виокремлювати в акті прийому-передачі наданих послуг вартість надання кожної з таких послуг. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не можна вважати обґрунтованим, мотивованим та таким, що прийнято при повному дослідженні всіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.
Враховуючи відсутність заперечень відповідача, та дослідивши матеріали справи з цього питання слід зазначити наступне.
З приводу заявлених до відшкодування представником позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн за надання послуг з підготовки позовної заяви, погодження позиції та надання консультацій у даній справі, колегія суддів, дослідивши зміст позовної заяви, складність справи, що розглядається, значення справи для позивача, обсяг інформації, яку необхідно було опрацювати представнику позивача для підготовки до написання позовної заяви, вважає визначену представником позивача вартість за надання правничої допомоги з надання вказаних послуг на рівні 3000 грн. обґрунтованою та пропорційною обсягу виконаної адвокатом роботи. 
Таким чином, з огляду на досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що відображено в акті прийому-передачі наданих послуг, а також задоволення позовних вимог в повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку про задоволення вимог представника позивача щодо розподілу судових витрат, понесених на правничу допомогу, та стягнення на користь позивача суми таких витрат в розмірі 3000 грн, що є співмірною сумою відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача зі складністю даної справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 – скасуванню з прийняттям постанови про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення на користь Малого приватного підприємства "Рай" за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі сто) грн 00 коп.
Керуючись ст.ст.134, 139, ч.4 ст.241, ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Рай"  задовольнити.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 по справі № 480/5485/21  скасувати.
Прийняти постанову, якою заяву Малого приватного підприємства "Рай" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат по справі №480/5485/21 – задовольнити.  
Стягнути на користь Малого приватного підприємства "Рай" (вул. Шевченка, 45,м. Шостка, Шосткинський район, Сумська область, 41100, ідентифікаційний код 22595040) за рахунок бюджетних асигнувань  Управління Держпраці у Сумській області (вул. Горького, 28-б, м. Суми, Сумська область, 40000, ідентифікаційний код 39857622) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Т.С. Перцова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  15.11.2021 року