Дата документу 30.11.2021 Справа № 337/5795/20

Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 337/5795/20     Головуючий у 1-й інстанції:Бредун Д.С.
 
провадження № 22-ц/807/3793/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В. 

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2021 року                                                     м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Кочеткової І.В.,
суддів: Кримської О.М., 
Дашковської О.В.,
секретар: Волчанова І.М., 
                        
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1  про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки за нововиявленими обставинами,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2021 року,
В С Т А Н О В И В:
15 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування за нововиявленими обставинами судового наказу у справі № 337/5795/20, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя 25.01.2021 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначав, що ОСОБА_2 не повідомила суд про істотні обставини, які повинні бути враховані при призначенні аліментів, зокрема, що малолітня ОСОБА_4 проживає з батьком та перебуває на його утриманні. Сам ОСОБА_1 знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Крім того, між батьками триває судовий спір щодо місця проживання дитини, і на теперішщній час така справа знаходиться на стадії касаційного оскарження. Отже підстави для стягнення з нього аліментів відсутні. 
Ухвалою  Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2021 року  відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 25 січня 2021 року у справі №337/5795/20, провадження №2-н/337/68/2021. 
Судове рішення мотивовано тим, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими. Судовим рішенням, яке набрало законної сили місце проживання малолітньої доньки визначено з матір`ю, а отже відсутні підстави для перегляду судового наказу. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Хортицького районного суду від 20.07.2021 у справі № 337/5795/20 та скасувати судовий наказ Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2021 року у справі № 337/5795/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої доньки.
Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд проігнорував доводи заяви та не звернув уваги на те, про що зазначалось заявником стосовно фактичного місця проживання дитини з батьком, при цьому батько дитини перебуває в декретній відпустці по догляду за донькою. Окрім того, апелянт вказує на те, що заява ОСОБА_5 про видачу судового наказу не несла безспірного характеру зважаючи на те, що між сторонами до теперішнього часу існує спір про визначення місця проживання дитини.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 зазначила, що проти апеляційної скарги заперечує, вважає її такою, що не підлягає задоволенню. Доводи апеляційної скарги, на думку ОСОБА_5 , не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, про що направив суду відповідну заяву від 22.11.2021 (а.с.193).
Згідно п.1 ч.1 ст. ст.. 374, 375 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційним судом має право залишити судове рішення без змін, а скаргу – без задоволення.
Апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що наказом Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2021 року у справі №337/5795/20, провадження №2-н/337/68/2021 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , – у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду – 29.12.2020 і до досягнення дитиною повноліття. 
Звертаючись із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 зазначав, що підставою для його перегляду є те, що на момент постановлення судового наказу існували істотні для справи обставини, що не були дослідженні судом при розгляді вказаної заяви, а саме, що малолітня ОСОБА_4 проживає з батьком, перебуває на його утриманні, а між батьками триває судовий спір щодо визначення місця проживання дитини.
Відмовляючи у задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що наведені у заяві підстави не можуть вважатися нововиявленими обставинами у розумінні ст. 423 ЦПК України.
Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Відповідно до частини п`ятої статті 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Нововиявлені обставини – це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Для визначення обставин нововиявленими необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України, яка викладена в ухвалі від 08 червня 2017 року (справа № 231/32/2012).
Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що на час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу набрало законної сили рішення Запорізького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року (справі ЄУН №336/3744/19, провадження №22-ц/807/3374/20) про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з матір`ю ОСОБА_2 .
Сам по собі факт оскарження ОСОБА_1 судового рішення до суду касаційної інстанції не є підставою для відмови у видачі судового наказу за правилами статті 165 ЦПК України і, як наслідок, не є підставою для перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами.
Окрім того, судом першої інстанції було роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення до суду із позовом про припинення стягнення аліментів з тих підстав, що дитина проживає разом з ним.
Доводи апеляційної скарги по своїй суті є тотожними доводам заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і не спростовують правильних висновків суду першої інстанції зроблених під час розгляду заяви ОСОБА_1 . 
Погоджуючись із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, апеляційним судом враховано практику Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (P0N0MARY0V v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).
Підсумовуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам процесуального закону, а отже відсутні підстави для її скасування.
Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, апеляційний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2021 року залишити без задоволення.
Ухвалою  Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2021 року  у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 
Повний текст постанови складено 01 грудня 2021 року.

Головуючий І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська 

О.М. Кримська