ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" жовтня 2021 р.                                Справа № 910/11305/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шапрана  В.В.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Буравльова  С.І. 
 
секретар                      Місюк О.П.
за участю 
представників:           заявника - Лихота О.В.
                                   відповідача-1 - Шандарівський Т.Г., Авраміч В.О.
                                   відповідача-2 - Кондра О.Я.
                                   третьої особи - не з`явилися
розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал-Фінанс" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.07.2021
у справі №910/11305/21 (суддя - Мандриченко О.В.)
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи"
про забезпечення позову до подання позову,
особи, які можуть набути статус учасників справи:
відповідач-1 - Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України";
відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал-Фінанс";
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 - Товарна біржа «Ю-Бейс».
ВСТАНОВИВ:
13.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, у якій просило вжити заходи забезпечення позову, а саме:
- накласти арешт на майнові права (в тому числі на майнові права (права вимоги), що випливають із кредитних договорів №№6004К51 від 01.09.2004, 6004К2 від 04.02.2004, договорів іпотеки №№6004Z7 від 05.02.2004, 6005Z69 від 28.04.2005, 6004Z110 від 01.09.2004, договору застави №6004Z109 від 01.09.2004, договорів поруки №№6004Р7 від 07.10.2004, 6006Р1 від 30.03.2006 та усіх інших договорів, укладених в їх забезпечення між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та позичальником Закритим акціонерним товариством «Завод комунального транспорту», а також з поручителем Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи»;
- заборонити Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» здійснювати будь-які дії щодо відчуження Товариству з обмеженою відповідальністю «Капітал-Фінанс» права власності на лот №1, зокрема, здійснювати будь-які дії щодо оформлення результатів торгів, підписувати протокол електронного аукціону UA-PS-2021-06-03-000090-2 від 05.07.2021, укладати та підписувати договір купівлі-продажу/відступлення права вимоги щодо лоту №1, що складається з майнових прав (прав вимоги), що випливають із кредитних договорів №№6004К51 від 01.09.2004, 6004К2 від 04.02.2004, договорів іпотеки №№6004Z7 від 05.02.2004, 6005Z69 від 28.04.2005, 6004Z110 від 01.09.2004, договору застави №6004Z109 від 01.09.2004, договорів поруки №№6004Р7 від 07.10.2004, 6006Р1 від 30.03.2006 та усіх інших договорів, укладених в їх забезпечення між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та позичальником Закритим акціонерним товариством «Завод комунального транспорту», а також з поручителем Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи»;
- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Капітал-Фінанс» здійснювати будь-які дії щодо набуття права власності на лот №1, зокрема, здійснювати будь-які дії щодо оформлення результатів торгів, підписувати протокол електронного аукціону UA-PS-2021-06-03-000090-2 від 05.07.2021, укладати та підписувати договір купівлі-продажу/відступлення права вимоги щодо лоту №1 у встановлені Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» строки та здійснювати повний розрахунок за придбаний лот (активи (майно)), що складається з майнових прав (права вимоги), які випливають із кредитних договорів №№6004К51 від 01.09.2004, 6004К2 від 04.02.2004, договорів іпотеки №№6004Z7 від 05.02.2004, 6005Z69 від 28.04.2005, 6004Z110 від 01.09.2004, договору застави №6004Z109 від 01.09.2004, договорів поруки №№6004Р7 від 07.10.2004, 6006Р1 від 30.03.2006 та усіх інших договорів, укладених в їх забезпечення між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та позичальником Закритим акціонерним товариством «Завод комунального транспорту», а також з поручителем Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи»;
- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Капітал-Фінанс» та будь-яким іншим особам перераховувати кошти Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» за договором купівлі-продажу/відступлення права вимоги з продажу лоту №1 на електронному аукціоні UA-PS-2021-06-03-000090-2 від 05.07.2021, що складається з майнових прав (права вимоги), які випливають із кредитних договорів №№6004К51 від 01.09.2004, 6004К2 від 04.02.2004, договорів іпотеки №№6004Z7 від 05.02.2004, 6005Z69 від 28.04.2005, 6004Z110 від 01.09.2004, договору застави №6004Z109 від 01.09.2004, договорів поруки №№6004Р7 від 07.10.2004, 6006Р1 від 30.03.2006 та усіх інших договорів, укладених в їх забезпечення між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та позичальником Закритим акціонерним товариством «Завод комунального транспорту», а також з поручителем Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи»;
- заборонити будь-яким фізичним або юридичним особам, у тому числі, але не виключно, органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь які реєстраційні дії щодо реєстрації речових прав та їх обтяжень за договором купівлі-продажу/відступлення права вимоги, укладеним між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал-Фінанс» щодо лоту №1, реалізованого на електронному аукціоні UA-PS-2021-06-03-000090-2 від 05.07.2021, що складається з майнових прав (права вимоги), які випливають із кредитних договорів №№6004К51 від 01.09.2004, 6004К2 від 04.02.2004, договорів іпотеки №№6004Z7 від 05.02.2004, 6005Z69 від 28.04.2005, 6004Z110 від 01.09.2004, договору застави №6004Z109 від 01.09.2004, договорів поруки №№6004Р7 від 07.10.2004, 6006Р1 від 30.03.2006 та усіх інших договорів, укладених в їх забезпечення між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та позичальником Закритим акціонерним товариством «Завод комунального транспорту», а також з поручителем Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи».
Заява обґрунтована тим, що всупереч ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.07.2021 у справі №752/16154/21 про накладення арешту на майнові права, в тому числі, на права вимоги, 05.07.2021 відбувся англійський аукціон UA-PS-2021-06-03-000090-2 з продажу лоту №1, а саме: права вимоги, що випливають із кредитних договорів №№6004К51 від 01.09.2004, 6004К2 від 04.02.2004, договорів іпотеки №№6004Z7 від 05.02.2004, 6005Z69 від 28.04.2005, 6004Z110 від 01.09.2004, договору застави №6004Z109 від 01.09.2004, договорів поруки №№6004Р7 від 07.10.2004, 6006Р1 від 30.03.2006 та усіх інших договорів, укладених в їх забезпечення між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та позичальником Закритим акціонерним товариством «Завод комунального транспорту», а також з поручителем Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи». Переможцем вказаного аукціону визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал-Фінанс».
Заявник стверджував, що аукціон UA-PS-2021-06-03-000090-2 з продажу вказаного лоту був проведений всупереч прямої заборони на проведення аукціону за судовим рішенням, а тому має бути визнаний недійсним.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» зазначило, що має намір звернутися до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Фінанс», за участю Товарної біржі «Ю-Бейс» у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 про визнання недійсними відкритих торгів (аукціону) із використанням електронної торгової системи ProZorro для проведення електронного аукціону, що відбувся 05.07.2021, з реалізації лоту №1, ідентифікатор аукціону UA-PS-2021-06-03-000090-2, та про визнання недійсним протоколу електронного аукціону UA-PS-2021-06-03-000090-2 від 05.07.2021, складеного за результатами проведених відкритих торгів (аукціону) з використанням електронної торгової системи ProZorro для проведення електронного аукціону з реалізації лоту №1.
Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може суттєво утруднити або унеможливити право заявника отримати ефективний захист, оскільки заявник не зможе захистити свої порушені права та охоронювані законом інтереси в межах даного судового провадження у разі реалізації лоту №1 за результатами проведеного електронного аукціону UA-PS-2021-06-03-000090-2.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал-Фінанс» 15.07.2021 до суду першої інстанції подано заперечення на заяву про забезпечення позову, у якому останнє, зокрема, зазначило, що проведений аукціон стосується прав вимоги за кредитним договором, які забезпечені іпотекою нерухомого майна, що розташоване у м. Львові по вул. Стрийська, 45. Тому, з огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18, будь-який спір з приводу спірного аукціону має вирішуватися судом за місцезнаходженням нерухомого майна за правилами ст. 30 ГПК України, тобто Господарським судом Львівської області. З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал-Фінанс» вказало на порушення заявником п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України, відповідно до якої заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими для відповідного позову.
Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2021 у справі №910/11305/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" про забезпечення позову до подання позову задоволено у повному обсязі.
Ухвала суду мотивована тим, що англійський аукціон UA-PS-2021-06-03-000090-2 з продажу лоту №1 був проведений за наявності відповідної заборони, встановленої ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.07.2021 у справі №752/16154/21 про накладення арешту на майнові права.
Також місцевим господарським судом зазначено, що укладення договору купівлі-продажу за наслідками проведення аукціону UA-PS-2021-06-03-000090-2 з продажу лоту №1 унеможливить отримання позивачем захисту своїх порушених прав та інтересів в обраний спосіб, оскільки з укладенням такого правочину переможець торгів (набувач відповідних прав) набуде безперешкодної можливості подальшого відступлення відповідних майнових прав новому кредитору, реалізація чого зумовить необхідність понесення додаткових витрат для відновлення в подальшому порушених прав (у тому числі, обумовленими необхідністю звернення з новими позовами до суду).
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал-Фінанс" та Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" подали апеляційні скарги, у яких просять скасувати оскаржувану ухвалу суду.
Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал-Фінанс" мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального та матеріального права.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал-Фінанс", зокрема, зазначає, що будь-який спір з приводу спірного аукціону має вирішуватися судом за місцезнаходженням нерухомого майна за правилами ст. 30 ГПК України, тобто Господарським судом Львівської області. Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18. Тому, на переконання скаржника, судом першої інстанції порушено приписи п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України, відповідно до якої заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими для відповідного позову.
Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", у свою чергу, посилається на порушення судом першої інстанції приписів процесуального права, а також на те, що суд дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи.
На переконання Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", висновки суду щодо наявності підстав для забезпечення позову ґрунтуються на припущеннях, оскаржуваною ухвалою обмежено можливості розпоряджатися своїми правами необмеженому та невстановленому колу осіб, а вжиті заходи забезпечення не є адекватними та співмірними щодо позовних вимог.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2021 апеляційні скарги у справі №910/11305/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)),   Пашкіна С.А., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/11305/21, апеляційні скарги об`єднано в одне провадження, справу призначено до розгляду на 23.09.2021, а також встановлено іншим учасникам справи строк на подання відзивів на апеляційну скаргу п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.
До суду 22.09.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" подано відзиви на апеляційні скарги, у яких заявник просить залишити без змін оскаржувану ухвалу суду.
Товарна біржа "Ю-Бейс", у свою чергу, не скористалася правом на подання відзивів на апеляційні скарги.
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/4602/21 від 20.09.2021 у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/11305/21.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 апеляційні скарги у справі №910/11305/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 справу прийнято до провадження у визначному автоматизованою системою складі.
У призначеному засіданні суду 23.09.2021 розпочато розгляд апеляційних скарг, заслухано пояснення представників заявника та відповідачів і оголошено перерву до 06.10.2021.
У судове засідання 06.10.2021 з`явилися представники заявника та відповідачів і надали додаткові пояснення по суті апеляційних скарг. Натомість, представник третьої особи не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
При цьому, відповідно до ч. 11 вказаної статті суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Разом з цим, як було зазначено вище, Товарна біржа "Ю-Бейс" належним чином повідомлена про розгляд апеляційних скарг та, у свою чергу, не повідомила суд про причини неявки у судове засідання уповноваженого представника. Отже, неявка у судове засідання представника третьої особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників заявника та відповідачів, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Як було зазначено вище, предметом позову, який мало намір подати до суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи", є визнання недійсними відкритих торгів (аукціону) із використанням електронної торгової системи ProZorro для проведення електронного аукціону, що відбувся 05.07.2021, з реалізації лоту №1, ідентифікатор аукціону UA-PS-2021-06-03-000090-2, та визнання недійсним протоколу електронного аукціону UA-PS-2021-06-03-000090-2 від 05.07.2021, складеного за результатами проведених відкритих торгів (аукціону) з використанням електронної торгової системи ProZorro для проведення електронного аукціону з реалізації лоту №1.
З матеріалів справи убачається, що проведений аукціон стосується прав вимоги, які випливають із кредитних договорів №№6004К51 від 01.09.2004, 6004К2 від 04.02.2004, договорів іпотеки №№6004Z7 від 05.02.2004, 6005Z69 від 28.04.2005, 6004Z110 від 01.09.2004, договору застави №6004Z109 від 01.09.2004, договорів поруки №№6004Р7 від 07.10.2004, 6006Р1 від 30.03.2006 та усіх інших договорів, укладених в їх забезпечення між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та позичальником Закритим акціонерним товариством «Завод комунального транспорту», а також з поручителем Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи».
При цьому, як убачається з паспорту аукціону, нерухоме майно, передане в іпотеку на підставі договорів іпотеки №№6004Z7 від 05.02.2004, 6005Z69 від 28.04.2005, 6004Z110 від 01.09.2004, розташоване у м. Львові по вул. Стрийська, 45.
Як було зазначено, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» стосуються вирішення заяви про забезпечення позову по суті, а доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Фінанс» стосуються як вирішення заяви по суті, так і допущених судом першої інстанції процесуальних порушень в частині порушення правил виключної підсудності справи.
У зв`язку з цим першочерговими для перевірки апеляційним судом є доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Фінанс» щодо недотримання місцевим господарським судом правил територіальної юрисдикції (підсудності).
Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Натомість, приписи ст. 30 ГПК України встановлюють правила виключної підсудності господарських спорів.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Згідно зі ст. 190 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Отже, основним критерієм віднесення речей до нерухомих є фізична прив`язка об`єктів, розташованих на земельній ділянці, переміщення яких неможливо без їх знецінення. Вказані ознаки є основними і їх розглядати необхідно у сукупності.
За змістом ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Таким чином, житлові будинки, будівлі, споруди тощо охоплюються поняттям "нерухоме майно".
Окрім цього, відповідно до ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" об`єктами нерухомого майна є житлові будинки, квартири, будівлі, споруди, житлові та нежитлові приміщення.
З огляду на викладене, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №910/10647/18 та постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №910/6644/18.
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2020 у справі №910/10647/18 у питанні щодо застосування ст. 30 ГПК України у спірних правовідносинах, дійшла, зокрема, до висновків, що майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав. Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Оскільки спір у справі виник з приводу об`єкта нерухомого майна, то спір щодо майнових прав на вказане майно відповідно до вимог ч. 3 ст. 30 ГПК України мав би розглядатись судом за місцезнаходженням майна.
Також, апеляційний суд звертається до правових висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18, на яку посилалося Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал-Фінанс» у поданій апеляційній скарзі.
Великою Палатою Верховного Суду у межах розгляду вказаної справи, зазначено, зокрема, що словосполучення «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Отже, слід дійти висновку, що за правилами ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.
Велика Палата Верховного Суду також вказала на те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.
В контексті наведених висновків, а також висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.07.2020 у справі №910/10647/18, колегія суддів вказує на те, що спір з приводу визнання недійсними відкритих торгів (аукціону) з реалізації майнових прав, у тому числі, за договорами іпотеки нерухомого майна, та визнання недійсним протоколу електронного аукціону, слід вважати спором з приводу нерухомого майна.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.
З огляду на те, що спірні правовідносини стосуються нерухомого майна, а також ураховуючи вказані вище висновки Великої Палати Верховного Суду, апеляційний суд вважає, що у даному випадку застосуванню підлягають правила виключної підсудності, які визначені ч. 3 ст. 30 ГПК України, щодо необхідності розгляду спору за місцезнаходження майна або його основної частини.
Як вже неодноразово зазначалося судом, нерухоме майно, передане в іпотеку на підставі договорів іпотеки №№6004Z7 від 05.02.2004, 6005Z69 від 28.04.2005, 6004Z110 від 01.09.2004, майнові права за якими були предметом спірного аукціону, розташоване у м. Львові по вул. Стрийська, 45.
З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд неправильно застосував правила про територіальну юрисдикцію (підсудність), оскільки заява про забезпечення позову підлягала розгляду Господарським судом Львівської області.
Отже, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд першої інстанції не дотримався правил виключної підсудності, які визначені ч. 3 ст. 30 ГПК України і, як наслідок, дійшов помилкових висновків про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
При цьому, місцевим господарським судом також не прийнято до уваги подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал-Фінанс» заперечення на заяву про забезпечення позову, у якому останнє наголосило на необхідності застосування до спірних правовідносин правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18.
За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Фінанс» щодо порушення судом першої інстанції вищенаведених норм процесуального права є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.
З огляду на встановлення зазначеного порушення норм процесуального права судом першої інстанції, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, в апеляційного суду відсутня необхідність розглядати інші доводи апеляційних скарг, що стосуються суті поданої заяви про забезпечення позову.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал-Фінанс" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" підлягають задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 16.07.2021 у справі №910/11305/21 - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" про забезпечення позову до подання позову.
Відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи".
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал-Фінанс" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.07.2021 у справі №910/11305/21 скасувати.
3. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" про забезпечення позову до подання позову.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" (51927, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, вулиця Стасова, будинок 79, ідентифікаційний код 33894928) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал-Фінанс" (01133, місто Київ, вулиця Коновальця Євгена, будинок 36Е, ідентифікаційний код 43263848) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят),00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" (51927, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, вулиця Стасова, будинок 79, ідентифікаційний код 33894928) на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 127, ідентифікаційний код 00032112) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят),00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 13.10.2021. 

 Головуючий суддя                                                            В.В. Шапран 

Судді                                                                                В.В.Андрієнко

                                                                                С.І. Буравльов