ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1550/21                                                                            Суддя першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 листопада 2021 року                                                                                  м. Київ
                    
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                          - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Чаку Є.В. та Черпіцької Л.Т., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними і скасування рішення, 

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року ПАТ «ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 09 грудня 2020 року № 0021360419 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року вказаний адміністративний позов було задоволено частково та визнано протиправним і скасовано оскаржуване рішення в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені за період з 21 вересня до 20 листопада 2018 року в розмірі 32026 грн 41 коп.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані рішення в частині та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини, надав неналежну оцінку дослідженим доказам і порушив норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що внаслідок некоректної роботи інформаційної системи до позивача було повторно застосовано лише пеню в розмірі 6378 грн 38 коп. Відповідач наголошує на тому, що в іншій частині штрафні санкції та пеня були нараховані правомірно. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наголосив на тому, що штрафні санкції та пеня за період з 21 вересня до 20 листопада 2018 року вже були нараховані рішенням від 26 листопада 2018 року № 0005155213.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області задовольнити частково, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року - змінити, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечують, що Головне управління ДПС у Черкаській області винесло рішення від 09 грудня 2020 року № 0021360419 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Вказаним рішенням ПАТ «ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО» (Монастирищенська філія) були нараховані штраф у розмірі 44811 грн 93 коп та пеня у розмірі 12779 грн 42 коп, а всього 57591 грн 35 коп.
Позивач оскаржив вказане рішення контролюючого органу до ДПС України, однак рішенням від 05 січня 2021 року № 86/09-03 у задоволенні скарги було відмовлено 
Не погоджуючись з рішенням від 09 грудня 2020 року № 0021360419, ПАТ «ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО» звернулося до суду з позовом про визнання його протиправним і скасування. 
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО», суд першої інстанції виходив з того, що мораторій на задоволення вимог кредиторів не поширюється на випадки порушення зобов`язань, які виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство. Водночас суд першої інстанції врахував, що штрафні санкції та пеня за період з 21 вересня до 20 листопада 2018 року були нараховані позивачу рішенням від 26 листопада 2018 року № 0005155213, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що має місце повторне притягнення позивача до відповідальності за порушення строків сплати єдиного внеску за цей період.
Рішення суду від 27 травня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржувалося. 
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, предметом апеляційного перегляду є рішення суду від 27 травня 2021 року в частині задоволенні вимог щодо визнання протиправним і скасування рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 09 грудня 2020 року № 0021360419 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за період з 21 вересня до 20 листопада 2018 року в розмірі 32026 грн 41 коп.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неможливості повторного застосування заходів відповідальності за одне і те ж правопорушення, однак вважає, що суд першої інстанції неправильно визначив розмір повторно нарахованих позивачу штрафних санкцій та пені.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Порядок обчислення і сплати єдиного внеску визначені у ст. 9 такого Закону.
Відповідно до ч.ч. 7, 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.
Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.
За правилами п. 6 ч. 1 ст. 1 відповідного Закону сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом, є недоїмкою. 
Наслідки порушення строків сплати єдиного внеску передбачені ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Згідно з ч. 10 ст. 25 зазначеного Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
У свою чергу положення п. 2 ч. 11 ст. 25 цього Закону передбачають, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску податковий орган застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням від 26 листопада 2018 року № 0005155213 позивачу за період з 21 вересня до 20 листопада 2018 року були нараховані штрафні санкції в розмірі 25374 грн 15 коп та пеня в розмірі 6652 грн 26 коп., а всього 32026 грн 41 коп.
Згідно з рішенням від 09 грудня 2020 року № 0021360419, яке є предметом оскарження, періодом, за який нараховано штрафні санкції та пеню, є 21 вересня 2018 року до 03 січня 2019 року.
У зв`язку з цим суд першої інстанції прийшов до висновку, що розмір штрафних санкцій та пені, нарахованих рішенням від 09 грудня 2020 року № 0021360419, підлягає зменшенню на суму штрафних санкцій та пені, нарахованих рішенням від 26 листопада 2018 року № 0005155213 (57591 грн 35 коп - 32026 грн 41 коп = 25564 грн 94 коп).
Натомість відповідач в апеляційній скарзі наполягає на тому, що розмір повторно нарахованої ПАТ «ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО» пені становить 6378 грн 38 коп.
Дослідивши розрахунок до рішення від 09 грудня 2020 року № 0021360419 (а.с. 34-36), колегія суддів встановила, що позивачу дійсно було нараховано повторно лише ту частину пені, на яку посилається відповідач, а саме: за період з 21 вересня до 02 листопада 2018 року в розмірі 1997 грн 94 коп., з 21 вересня до 02 листопада 2018 року в розмірі 363 грн 26 коп., з 21 вересня до 19 листопада 2018 року в розмірі 3917 грн 82 коп., з 21 вересня до 19 листопада 2018 року в розмірі 99 грн 36 коп, а всього - 6378 грн 38 коп. 
День початку нарахування (граничний строк сплати єдиного внеску) та день припинення нарахування (дата фактичної сплати певної частини єдиного єдиного) пені за ці періоди повністю відповідає періоду, зазначеному в рішенні від 26 листопада 2018 року № 0005155213.
У зв`язку з цим рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 09 грудня 2020 року № 0021360419 в частині нарахування пені у розмірі 6378 грн 38 коп є протиправним і підлягає скасуванню. 
Водночас в іншій частині штрафні санкції та пеня були нараховані ПАТ «ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО» правомірно. 
Колегія суддів наголошує на тому, що згідно з ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підставами для застосування до ПАТ «ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО» штрафних санкцій та пені стало встановлення фактів несвоєчасної сплати єдиного внеску. Підстави для застосування вказаних заходів відповідальності виникають лише після фактичного зарахування коштів, сплачених в якості єдиного внеску. До моменту надходження коштів на відповідний рахунок підстави для нарахування штрафних санкцій та пені не виникають навіть якщо строк сплати єдиного внеску за певний період вже настав.
Отже, визначальними обставинами для вирішення цієї апеляційної скарги є дати фактичної сплати коштів, за порушення строків перерахування яких позивачу нараховано штрафні санкції та пеню. 
Згідно з розрахунком до рішення від 09 грудня 2020 року № 0021360419, позивачу були нараховані штрафні санкції та пеня, зокрема, за періоди з 21 вересня до 04 грудня 2018 року, з 23 жовтня до 04 грудня 2018 року, з 23 жовтня до 05 грудня 2018 року, з 23 жовтня до 07 грудня 2018 року, з 23 жовтня до 10 грудня 2018 року, з 23 жовтня до 11 грудня 2018 року, з 23 жовтня до 13 грудня 2018 року. 
Тобто, граничний строк плати зобов`язань з єдиного внеску сплинув 21 вересня та 23 жовтня 2018 року, а фактична сплата коштів відбулася 04, 05, 07, 10, 11, 13 грудня 2018 року. Саме з моменту сплати відповідних сум у відповідача виникли підстави для нарахування ПАТ «ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО» штрафних санкцій та пені за вказані періоди.
Таким чином, штрафні санкції та пеня за ці ж періоди не могли бути нараховані позивачу рішенням від 26 листопада 2018 року № 0005155213, адже таким рішенням були нараховані штрафні санкції та пеня лише на ті суми коштів, що були фактично сплачені станом на 20 листопада 2018 року. 
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду від 27 травня 2021 року належить змінити в частині розміру пені, що була нарахована протиправно. 
Отже, доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Черкаській області спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, однак є підставами для його зміни, а не скасування і прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, однак неправильно визначив суму протиправно нарахованої пені. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області задовольнити частково, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року - змінити.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -       
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області - задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року - змінити, виклавши абзац другий пункту першого його резолютивної частини в такій редакції:
«Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 235; код ЄДРПОУ 43142920) від 09 грудня 2020 року № 0021360419 в частині застосування пені в розмірі 6378 (шість тисяч триста сімдесят вісім) грн 38 коп».
В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року - залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                          А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            Є.В. Чаку      

                                                                                                    Л.Т. Черпіцька