ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2021 року	Львів	Справа № 380/908/21 пров. № А/857/14082/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Коваля Р.Й., Кузьмича С.М.,
за участі секретаря судового засідання      Петрунів В.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року (головуючої судді Крутько О.В., ухвалене у відкритому судовому засіданні о 12 год. 00 хв. в м. Львів повний текст рішення складено 13.07.2021) у справі № 380/908/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправним оформлення висновку, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.01.2021 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 31.08.2020 № 135 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», визнати протиправним оформлення висновку результатів службового розслідування на підставі наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 № 135 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права. Вказує, що 13 квітня 2021 року він звернувся із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак з невідомих причин судове засідання не відбулось, а також процесуального рішення щодо розгляду даної заяви до початку судового засідання прийнято не було. Також, службове розслідування на підставі наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 № 135 було призначено неуповноваженим керівником у якого відсутні письмово оформлені посадові (функціональні) обов`язки за відповідною посадою, зокрема, про можливість призначення службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб поліцейських, а тому всі дії та рішення, що вчиненні та прийняті на підставі наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 № 135 є здійсненні всупереч статті 19 Конституції України та вимог пункту 9 частини 6 статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», де зазначено, що поліцейський має право на неупереджений розгляд поданих ним скарг, у тому числі на рішення, дії чи бездіяльність його керівників. Зазначає, що суд першої інстанції не встановлює в своєму рішенні, яким нормативно-правовим актом визначений статус недопущений до несення служби та підстави його застосування до особи поліцейського, оскільки впродовж декількох робочих змін статус недопущений до несення служби застосовувався до нього. Вважає, що суд першої інстанції суб`єктивно, без дослідження доказів, спростовує порушення його права на ознайомлення з матеріалами розслідування, адже він в момент проведення службового розслідування скеровував клопотання на ім`я начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про ознайомлення з матеріалами справи за реєстраційним індексом № 17704вн/12/01-2020 від 12.10.2020, на яке отримано відповідь за реєстраційним індексом № 18090вн/12/03-2020 від 20.10.2020 - відмовлено в задоволенні. Суд першої інстанції не з`ясовує обставин, які вказують на те, що лист від 12.01.2021 № 458/41/12/02-2020 отриманий ним, є виконанням Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 по справі №380/9084/20 і не має відношення до забезпечення права на ознайомлення з матеріалами дисциплінарного провадження в момент його здійснення. Отже, відмова в задоволенні клопотання членами (в кількості двох осіб) дисциплінарної комісії призначеної на підставі наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 №135 обмежили права та законні інтереси його в ознайомленні з матеріалами та безпосередній участі в розгляді рапортів, які були подані щодо вчинення відносно нього неправомірних дій (бездіяльності) безпосередніми керівниками.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи в режимі відеоконференції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
Представник відповідача Вахула Р.О. в судовому засіданні апеляційного розгляду справи проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що у зв`язку з надходженням рапортів інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Коваля Юрія Євгеновича (реєстраційні індекси 13799вн/41/12/01-2020 від 13.08.2020, 13963вн/41/12/01-2020 від 17.08.2020, 14060вн/41/12/01-2020 від 18.08.2020, 14207вн/41/12/01-2020 від 20.08.2020, 14314вн/41/12/01-2020 від 21.08.2020) у яких вказувалось на порушення, що мають ознаки дисциплінарних проступків вчинених командиром батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та командиром роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції ОСОБА_3 , відповідно до частин першої - четвертої статті 14, частин першої та другої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статуту Національної поліції України», пунктів 1, 4 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, пунктів 2 та 3 розділу І, пункту 1 розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, видано наказ Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 № 135 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії».
Для проведення службового розслідування було утворено дисциплінарну комісію у такому складі: голова дисциплінарної комісії – капітан поліції Андрій Свєшніков, заступник начальника управління – начальник відділу чергової служби Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції; члени дисциплінарної комісії: старший лейтенант поліції Ольга Кільчицька, заступник начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції; майор поліції Ірина Пилат, старший інспектор з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпеченні Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.
Наказом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції «Про продовження строку проведення службового розслідування» від 24.09.2020 № 37 термін проведення службового розслідування продовжено на один місяць.
За результатами службового розслідування складено висновок від 20.10.2020 «службового розслідування у зв`язку з надходженням рапортів інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Коваля Юрія Євгеновича (реєстраційні індекси 13799вн/41/12/01-2020 від 13.08.2020, 13963вн/41/12/01-2020 від 17.08.2020, 14060вн/41/12/01-2020 від 18.08.2020, 14207вн/41/12/01-2020 від 20.08.2020, 14314вн/41/12/01-2020 від 21.08.2020), оскільки у них вказується на порушення, що мають ознаки дисциплінарних проступків вчинених командиром батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та командиром роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції ОСОБА_3 », затверджений начальником Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції майором поліції ОСОБА_4 20.10.2020.
За наслідками службового розслідування дії командира батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та командира роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_3 визнано такими, що не суперечать вимогам чинного законодавства.
Згідно вказаного акту, за результатами службового розслідування, зібраними матеріалами та їх оцінкою встановлено, що факти щодо відсторонення інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та порушення етичних норм під час спілкування із останнім командиром батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та командиром роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження.
Не погодившись з наказом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 № 135 та оформленим висновком результатів службового розслідування з підстав порушення процедури проведення службового розслідування позивач звернувся до суду.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо оформлення висновку результатів службового розслідування, призначеного на підставі наказу № 135 від 31.08.2020 та вказаний наказ є правомірними.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним оформлення висновку результатів службового розслідування на підставі наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 № 135 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» колегія суддів враховує наступне.
Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55 Конституції України та статті 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.
Завданням адміністративного судочинства згідно із частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Спір набуває ознак публічно-правового за умов здійснення органом публічної влади та/або його посадовими особами в цих відносинах владних управлінських функцій.
Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність суб`єкта владних повноважень із виконання покладених на них  Конституцією  чи законами України завдань.
Обов`язковою ознакою дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, відомості чи інформація, викладені в акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Водночас певні судження органу про певні факти є висновками тільки такого органу, зазначення яких у таких документах не суперечить чинному законодавству. Такі відомості акта можуть бути підтверджені або спростовані судом в разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені такі зафіксовані в акті відомості.
Відповідно до пунктів 2, 5 Розділу VІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок 893), підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються, зокрема, висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.
Так, за своєю правовою природою акт службового розслідування - це службовий документ, який фіксує певні обставини та є носієм доказової бази для прийняття рішення про застосування дисциплінарного стягнення до особи у випадку виявлення певних порушень.
Отже, акт службового розслідування є засобом фіксації порушень, встановлених у ході такого розслідування. У той час як викладена у ньому інформація є підставою для прийняття рішення про застосування дисциплінарного стягнення.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що акт службового розслідування не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для особи, дії якої перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Указаний документ є носієм доказової інформації про виявлені уповноваженим органом порушення вимог законодавства посадовими особами цього ж органу, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а тому оцінка акту, у тому числі й оцінка дій службових осіб органу щодо його складання, викладення у ньому висновків розслідування, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.
Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 813/2524/17, від 10.05.2018 у справі № 811/119/13-а, від 16.07.2020 у справі № 826/4/16.
Таким чином, правова природа оскаржуваного висновку службового розслідування унеможливлює здійснення судового розгляду вимоги про визнання протиправним і скасування висновку за результатами службового розслідування, у зв`язку з чим ці позовні вимоги не можуть розглядатися в порядку адміністративного судочинства. 
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постановах від 22.03.2018 у справі № П/9901/135/18, від 31.01.2019 у справі № 9901/56/19, від 27.06.2019 у справі № 9901/920/18, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
Апеляційний суд вважає, що оскарження акта службового розслідування не може бути предметом судового захисту у порядку будь-якого судочинства, позаяк не створює жодних юридичних фактів для особи, щодо якої їх складено.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слід закрити провадження в частині позовних вимог щодо визнання протиправним оформлення висновку результатів службового розслідування на підставі наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 № 135 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії».
Щодо решти позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 № 135 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до вимог статті 1 цього Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII) Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Відповідно до статті 2 Закону №580-VIII, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Відповідно до статей 3, 6 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Статтею 19 Закону №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно зі статтею 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України № 2337-VIII від 15.03.2018, (далі – Дисциплінарний статут) передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Відповідно до частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України № 580-VIII, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
Згідно з частиною 1 статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
Відповідно до частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Згідно зі статтею 12 зазначеного Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до частини 3 статті 13 цього Статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. 
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07 листопада 2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України.
Відповідно до пункту 2 Розділу IV Порядку № 893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії та іншими особами, присутніми під час відмови.
Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку № 893, у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).
Відповідно до статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. До складу дисциплінарних комісій можуть також включатися представники громадськості, які мають бездоганну репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.
Відповідно до пункту 4 розділу І Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07 листопада 2018 року дисциплінарна комісія створюється із числа поліцейських та інших працівників органу (підрозділу) поліції, де призначено службове розслідування, або працівників інших органів (підрозділів) поліції за наявності згоди їх керівників, які мають відповідні знання та досвід служби (роботи) в поліції та відповідну фахову підготовку щодо предмета проведення службового розслідування.
Згідно частини 9 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право: 1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; 2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; 3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
Положеннями статті 19 Дисциплінарного статуту закріплено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейськими дисциплінарного проступку проводиться службове розслідування, підставою для призначення якого, є, зокрема, рапорт про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, за результатами проведення якого у разі встановлення вини поліцейського видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення.
Судом встановлено, що у зв`язку з надходженням рапортів інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Коваля Юрія Євгеновича (реєстраційні індекси 13799вн/41/12/01-2020 від 13.08.2020, 13963вн/41/12/01-2020 від 17.08.2020, 14060вн/41/12/01-2020 від 18.08.2020, 14207вн/41/12/01-2020 від 20.08.2020, 14314вн/41/12/01-2020 від 21.08.2020) у яких вказувалось на порушення, що мають ознаки дисциплінарних проступків вчинених командиром батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та командиром роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції ОСОБА_3 , відповідно до частин першої - четвертої статті 14, частин першої та другої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статуту Національної поліції України», пунктів 1, 4 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, пунктів 2 та 3 розділу І, пункту 1 розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, видано наказ Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 № 135 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії»
Cлужбове розслідування, яке проведено відповідно до наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 № 135 та завершене 20.10.2020, призначалось стосовно окремих керівників позивача - командира батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та командира роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_3 , а не стосовно позивача – ОСОБА_1 , тому оскаржуваним наказом, проведеного на підставі зазначеного наказу, жодним чином не порушуються права, свободи та законні інтереси позивача, а посилання ОСОБА_1 на неправомірні дії посадових осіб щодо яких проводилось службове розслідування про відсторонення його від служби, то як встановлено під час службового розслідування позивач не був відсторонений від службових обов`язків, а був недопущений до несення служби, що було відображено у Дислокаціях сил та засобів батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за 13.08.2020 (денна зміна), 16.08.2020 (нічна зміна), 17.08.2020 (нічна зміна), 20.08.2020 (денна зміна), 21.08.2020 (денна зміна), які були підписані та затверджені керівником Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.
Згідно частини 4 статті 15 Дисциплінарного статуту забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.
Відповідно до пункту 10 розділу І Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України забороняється включати до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, щодо якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, заінтересованих у результатах розслідування.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до матеріалів справи, позивачем не надано доказів про зацікавленість членів дисциплінарної комісії у результатах службового розслідування, яке проводилось на підставі оскаржуваного наказу. Дисциплінарні провадження щодо позивача на той час ще не були завершеними, висновки про результати розслідувань не були сформованими. Водночас, можливість одночасного включення одних і тих же уповноважених працівників відповідача до складу декількох дисциплінарних комісій не заборонена законодавством та не є підставою для висновку про зацікавленість таких осіб у результатах того чи іншого службового розслідування.
Щодо доводів позивача про те, що старший лейтенант поліції Ольга Кільчицька, заступник начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції спільно із командиром батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та командиром роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Лоштином Андрієм Тарасовичем приймала участь у обговоренні та надавала оцінку діям ОСОБА_5 щодо його дій 12.08.2020 з приводу заміни елементів однострою шорти на штани, то колегія суддів враховує, що дії позивача не були предметом оцінки у рамках службового розслідування, яке проводилось на підставі наказу № 135 від 31.08.2020. Крім того, старший лейтенант поліції О. Кільчицька, заступник начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції була замінена, як член дисциплінарної комісії, на старшого інспектора ВМАЗ Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції О.Новосад на підставі наказу від 15.10.2020 № 44 і результати службового розслідування не оформляла та висновок службового розслідування не підписувала, а тому відсутність одного з членів дисциплінарної комісії у період з 05.10.2020 до 15.10.2020.
Щодо покликання позивача на не відібрання у нього пояснень з приводу обставин, що послужили підставою службового розслідування, то за змістом частини 9 статті 15 Дисциплінарного статуту уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб. Стаття 18 Дисциплінарного статуту передбачає право на захист поліцейського під час проведення службового розслідування, яке полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Тобто, отримання пояснень від інших осіб, щодо яких не проводиться службове розслідування, належить до прав, а не обов`язків членів дисциплінарної комісії і вирішується у кожному конкретному випадку на власний розсуд дисциплінарною комісією з врахуванням обставин справи. У рапортах позивача детально наведено всі його аргументи з приводу досліджуваних обставин. Крім того, дисциплінарною комісією здійснено перегляд та аналіз відеозапису із портативного відеореєстратора поліцейського № 1032 за 12.08.2020. Натомість, позивач не навів жодних фактичних даних, які не були повідомленими ним дисциплінарній комісії у зв`язку з не відібранням у нього пояснень. Тому відсутні підстави вважати, що дисциплінарна комісія неповно та не всебічно дослідила обставини, що стали предметом початку проведення розслідування.
Щодо покликання позивача на необґрунтоване продовження термінів службового розслідування, то відповідно до частини 1 статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина 2 статті 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Суд враховує, що наказ Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції «Про продовження строку проведення службового розслідування» від 24.09.2020 № 37, позивач не оскаржує.
Щодо покликання позивача на порушення його прав на ознайомлення з матеріалами, які були зібрані під час службового розслідування, то листом від 12.01.2021 № 458/41/12/02-2020 позивачу надано копії матеріалів службового розслідування, у тому числі відеозаписи, які були частиною матеріалів службового розслідування, що проводилось на підставі наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 31.08.2020 №135.
Щодо доводів апелянта, що службове розслідування на підставі наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 № 135 було призначено неуповноваженим керівником у якого відсутні письмово оформлені посадові (функціональні) обов`язки за відповідною посадою то колегія суддів враховує наступне.
Згідно з посадовою інструкцією начальника управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, що затверджена наказом Департаментом патрульної поліції від 31.07.2019 № 1335, зокрема відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 розділу 3 Начальник Управління має право в межах компетенції і з питань, що стосуються Управління, видавати усні та письмові накази організаційно-розпорядчого характеру, обовязкові для виконання працівника Управління.
Крім цього, відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 розділу 3 посадової інструкції командира батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.12.2017 № 6086, командир батальйону має право давати обов`язкові до виконання, усні та письмові вказівки, доручення, розпорядження особовому складу.
Частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
Згідно з частинами 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
З урахуванням наведеного колегія суддів звертає увагу, що доводи скаржника стосуються порушень, які на його думку, мали місце в ході проведення службового розслідування та визначення виду дисциплінарного стягнення. Разом з тим, предметом оскарження є наказ від 31.08.2020 №135 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», який вичерпав свою дію, оскільки уже реалізований і результатом такого є висновок.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини третьої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Частинами 1, 4 статті 20 Дисциплінарного статуту визначено, що повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.
Інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України.
Відповідно до цієї норми наказом Національної поліції України № 929 від 04.10.2018 начальників територіальних (у тому числі міжрегіональних) органів Національної поліції України, а також начальників територіальних (відокремлених) підрозділів міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, компетенція яких поширюється на одну чи декілька областей (за виключенням органів поліції охорони), уповноважено застосувати дисциплінарні стягнення у вигляді зауваження, догани, суворої догани.
Відтак, оскаржуваний наказ управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 № 135 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» було прийнято уповноваженою на те посадовою особою та у спосіб, що визначений вказаними вище нормативно-правовими актами.
З огляду на викладене, суд погоджується з висновком суд першої інстанції, що під час прийняття оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, що свідчить про необгрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 № 135 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії».
Щодо доводів апелянта, що 13 квітня 2021 року він звернувся із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак з невідомих причин судове засідання не відбулось, а також процесуального рішення щодо розгляду даної заяви до початку судового засідання прийнято не було, то колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими з урахуванням наступного.
Відповідно до статті 195 КАС України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України.
Отже, ОСОБА_1 13.04.2021 направив до Львівського окружного адміністративного суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка надійшла 14.04.2021 та ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 заява була задоволена та судове засідання призначене на 18.05.2021, із зазначенням в ухвалі про наявну технічну можливість проведення такого судового засідання, а саме 18.05.2021 о 14 год. 00 хв. відповідно колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції не порушено норм процесуального права, оскільки заяву позивача судом розглянуто та прийнято судове рішення на підставі КАС України.
З огляду на зазначене, враховуючи вимоги статті 317 КАС України та наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції в частині позовних вимог про визнання протиправним оформлення висновку результатів службового розслідування на підставі наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 № 135 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» допустив неправильне тлумачення норм процесуального права, а тому в цій частині слід закрити провадження, в решті рішення суду, слід залишити без змін, а апеляційну скаргу задовольнити частково, оскільки таке прийняте згідно норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 380/908/21 – скасувати в частині позовних вимог про визнання протиправним оформлення висновку результатів службового розслідування на підставі наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 31.08.2020 № 135 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» та закрити провадження в цій частині.
В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 380/908/21 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                Р.Й. Коваль

                                                                                            С.М. Кузьмич
Повний текст постанови складено 10.11.2021