П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 400/4978/20	
                                                                                                                  
                                                                                                                          Головуючий в І інстанції: Мельник О.М.
                                                                                  Дата та місце ухвалення рішення: 14.05.2021 р. м. Миколаїв
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                 судді-доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Стас Л.В.
                                                                   судді – Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Естейт» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Естейт» до Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Естейт» завернулось до суду з позовом до Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради з вимогою визнати протиправними та скасувати Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, затверджені наказом відповідача від 19.08.2020 року             № 60/2047/1201-23/20, в частині абзацу 2 розділу 5 - «об`єкт знаходиться в межах історичної частини міста (отримати погодження спеціально уповноваженого органу з питань охорони культурної спадщини)».
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.
Представником відповідача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 878 від 26.07.2001 року «Про затвердження Списку історичних населених місць України» м. Миколаїв віднесено до історичних населених місць.
Рішенням Миколаївської міської ради народних депутатів від 04.04.1995 року № 4/7 затверджено Історико-архітектурний опорний план міста Миколаєва, встановлено межі історико-архітектурної зони у відповідності до історико-архітектурного опорного плану міста Миколаєва, відповідно до якого будівля по вул. Пушкінській, 31/3 в м. Миколаєві відноситься до історико-архітектурної зони. 
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлові приміщення за адресою: вул. Пушкінська, 31/3, м. Миколаїв належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвест Естейт».
19.08.2020 року, за заявою позивача від 17.08.2020 року, останньому Департаментом архітектури та містобудування Миколаївської міської ради видані містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція будівлі за рахунок зміни конфігурації покрівлі по вул. Пушкінська, 31/3 в м. Миколаєві» (наказ про затвердження від 19.08.2020 року № 60/2047/12.01-23/20).
У розділі 5 вказаних містобудівних умов та обмежень визначені планувальні обмеження, а саме, зокрема, вказано, що об`єкт знаходиться в межах історичної частини міста, необхідно отримати погодження спеціально уповноваженого органу з питань охорони культурної спадщини.
Позивач вважає, що наведена частина вказаного розділу є протиправною та такою, що внесена до містобудівних умов з порушенням вимог діючого законодавства, у зв`язку із чим, звернувся до суду з даним позовом. 
Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що пропозиція відповідача, зазначена у Містобудівних умовах щодо отримання погодження спеціально уповноваженого органу з питань охорони культурної спадщини, оскільки об`єкт знаходиться в межах історичної частини міста, є цілком обґрунтованою.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на викладене. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо;                                7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;             8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;                          10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ч. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 3038-VI) містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);                  3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.
Частиною 5 статті 29 Закону № 3038-VI визначено, що містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 1-1) ідентифікатор об`єкта будівництва або закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів нового будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор об`єкта будівництва до видачі містобудівних умов та обмежень); 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах (з урахуванням обмежень використання приаеродромних територій, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України); 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки;                         6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд;              8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони, планувальні обмеження використання приаеродромних територій, встановлені відповідно до Повітряного кодексу України); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.
Перелік зазначених умов є вичерпним.
Відповідно до вимог ч.ч. 6-8 ст. 29 Закону № 3038-VI надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.
Відомості про надані містобудівні умови та обмеження підлягають внесенню до реєстру містобудівних умов та обмежень, який веде відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури.
Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.
Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника або за рішенням суду.
Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 3) за рішенням суду.
Згідно обставин даної справи, 19.08.2020 року, за заявою позивача, останньому Департаментом архітектури та містобудування Миколаївської міської ради видані містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція будівлі за рахунок зміни конфігурації покрівлі по вул. Пушкінська, 31/3 в м. Миколаєві», у розділі 5 яких визначені планувальні обмеження, а саме, зокрема, вказано, що об`єкт знаходиться в межах історичної частини міста, необхідно отримати погодження спеціально уповноваженого органу з питань охорони культурної спадщини.
Враховуючи наведені вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розділ 5 виданих позивачу містобудівних умов та обмежень цілком відповідає п. 8 ч. 5 ст. 29 Закону               № 3038-VI, оскільки, згідно вказаного пункту, містобудівні умови та обмеження в обов`язковому порядку мають містити планувальні обмеження. 
Що стосується доводів позивача, які ним наведені у позовній заяві та поданій апеляційній скарзі, стосовно того, що спірний об`єкт будівництва не знаходиться в межах історичних ареалів населених місць, що відповідно свідчить про протиправність оскаржуваного розділу містобудівних умов та обмежень в частині визначення планувальних обмежень, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 4 ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» на охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.
Як встановлено судом першої інстанції та не оспорюється апелянтом, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 878 від 26.07.2001 року «Про затвердження Списку історичних населених місць України» м. Миколаїв віднесено до історичних населених місць.
Крім того, рішенням Миколаївської міської ради народних депутатів від 04.04.1995 року № 4/7 затверджено Історико-архітектурний опорний план міста Миколаєва, встановлено межі історико-архітектурної зони у відповідності до історико-архітектурного опорного плану міста Миколаєва, відповідно до якого будівля по вул. Пушкінській, 31/3 в м. Миколаєві відноситься до історико-архітектурної зони. 
Зазначені обставини повністю спростовують доводи позовної заяви та апеляційної скарги і свідчать про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про правомірність виданих позивачу містобудівних умов та обмежень в частині розділу 5 щодо планувальних обмежень.
Що стосується посилань апелянта на помилкове неврахування судом першої інстанції наданого позивачем листа Відділу охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини від 16.09.2020 року, колегія суддів зазначає, що у наведеному листі вказано, що спірний будинок розташований в історичній частині (історичному ареалі) міста. 
Тобто, наданим позивачем до апеляційної скарги листом Відділу охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини підтверджуються доводи відповідача та встановлені у даній справі обставини.
Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача в апеляційній скарзі на рішення Верховного Суду у справах №№ 826/5755/17, 813/4993/15, оскільки вказані рішення прийняті за відмінних від даної справи обставин. 
Крім того, інші доводи апеляційної скарги наведених висновків суду не спростовують. 
Окрім викладеного, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що 26.10.2020 року начальником відділу охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради на адресу ТОВ «Інвест Естейт» винесено припис № 63/5 «Про порушення пам`яткоохоронного законодавства», яким вимагається припинити будівельні роботи на об`єкті до отримання письмового дозволу Міністерства культури і інформаційної політики України.
Правомірність вказаного припису встановлена судовим рішенням у справі № 400/4906/20, що набрало законної сили. 
Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, обставини щодо правомірності припису, яким вимагається припинити будівельні роботи на спірному об`єкті до отримання письмового дозволу Міністерства культури і інформаційної політики України, які встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню у даній справі. 
Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом обставин, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Естейт» – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 29.10.2021 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        Л.В. Стас  

         Суддя:                                                                                        І.О. Турецька