ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/15607/21	Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І. 	
Провадження № 33/817/591/21 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ст. 124 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: особи, яку притягнуто до адмінстративної відповідальності, ОСОБА_1    
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.
Як визнав суд, 24 серпня 2021 року о 14.00 год. в с. В. Гаї Тернопільского району Тернопільскої області в парку ім. Т.Г. Шевченка, зі сторони стадіону, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Renault моделі «Master» д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, заїжджаючи на доріжку та об`їжджаючи обмежувачі руху, здійснив наїзд на праві двері спеціалізованого причіпу фургона д.н.з. НОМЕР_2 , марки ПГ02-Б, який знаходився біля доріжки на газоні із відкритими дверима над доріжкою, з якого здійснювалася торгівля. Під час ДТП транспортним засобам завдано матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3 (б) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, за змістом якої постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 щодо нього вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Вказує, що судом неповно з`ясовано обставини справи, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до безпідставного та необґрунтованого висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності.
На думку апелянта, він не порушував правила дорожнього руху, а лише об`їжджаючи автопричіп, виїхав за межі дороги лівим боком автомобіля на газон. 
Вважає винним у виниклій дорожньо-транспортній пригоді власника автопричепа, який неправильно його встановив і об`їзд якого він здійснював за межами дороги.
       Не погоджується також апелянт з обраним йому видом адміністративно стягнення, оскільки вважає, що за відсутності обтяжуючих обставин, відсутності шкоди життю чи здоров`ю учасникам дорожнього руху, суд необґрунтовано прийняв рішення про максимальне покарання щодо нього, передбачене ст.124 КУпАП. 
       Вказує, що позбавивши права керування автомобілем строком на 6 (шість ) місяців, суд позбавив апелянта роботи, і засобів для існування.
Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 24 вересня 2021 року відносно нього, а у разі наявності у діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП накласти мінімальне стягненя, передбачене санкцією цієї статті.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 року скасувати, а у разі наявності у його діях складу адміністративного правопорушення замінити на інше стягнення не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи із системного аналізу та змісту ст.279, 280 КУпАП, якими регламентовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд розглядає таку справу в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення і тому не вправі робити висновки про винуватість інших осіб.
Тому, доводи апелянта про винуватість у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди водія спеціалізованого причіпу фургона д.н.з. НОМЕР_2 , марки ПГ02-Б, не можуть братися до уваги та оцінюватись щодо наявності доказів допущеного ним порушення правил дорожнього руху, про що вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .

Оцінюючи доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 24 серпня 2021 року серії ОБ № 008345, схемою місця ДТП від 24 серпня 2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 24 серпня 2021 року. 
Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів провадження, вважаю, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ст.124 КУпАП є правильною.

Згідно ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Цих вимог Закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, не дотримався. 
Надавши належну правову оцінку обставинам справи та правильно кваліфікувавши дії особи, що притягується до адмінвідповідальності, місцевий суд не дотримався положень КУпАП, обираючи правопорушнику адміністративне стягнення. 
Санкція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність.
При цьому, з урахуванням наведених вище обставин, за наявності в санкції ст.124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією статті, за якою апелянт притягувався до адміністративної відповідальності.

Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника найбільш суворого виду адміністративного стягнення вважаю безпідставним та необґрунтованим.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість. 
Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, належним чином не враховано характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Так, внаслідок неповноти судового розгляду, суд не врахував належним чином, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався; має на утриманні неповнолітню дитину, а його дружина перебуває в неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною; відсутність обставин, що обтяжують покарання. 

       З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що постанову суду першої інстанції, в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, необхідно змінити та обрати йому стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, внаслідок суворості.

       Керуючись ст.294 КУпАП, — 
п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити частково.
       Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення — змінити. 
       Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
       В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя