ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
07 грудня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 915/1241/16	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Філінюка І.Г.
суддів Бєляновського В.В., Будішевської Л.О. 

секретар судового засідання – Чеголя Є.О.
Представники учасників у справі про банкрутство в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином. 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПроКредит Банк»
на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 30.06.2021 (про відмову в задоволенні заяви АТ «ПроКредит Банк» про відмову від кредиторських вимог)
по справі №915/1241/16 
за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Меблі»
про визнання банкрутом 

суддя суду першої інстанції – Ткаченко О.В. 
місце винесення ухвали: м. Миколаїв, Господарський суд Миколаївської області, вул. Адміральська, 22. 
повний текст ухвали складено та підписано: 02.07.2021.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин, що передували зверненню Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» з апеляційною скаргою до суду та її зміст.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 06.12.2016 порушено справу № 915/1241/16 про банкрутство боржника - ТОВ «НІКА МЕБЛІ». 
Постановою Господарського суду Миколаївської області від 09.12.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКА МЕБЛІ» було визнано банкрутом за ознаками статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відкрито ліквідаційну процедуру.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.03.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «НІКА МЕБЛІ» на загальну суму 5680684,39 грн., до якого включено також і грошові вимоги ПАТ «ПроКредит Банк» у загальній сумі 5287797,39 грн.
Також іншою ухвалою суду від 28.03.2017 визнано грошові вимоги ПАТ «ПроКредит Банк» у загальній сумі 5287797,39 грн., та зобов`язано ліквідатора включити ці вимоги до реєстру вимог кредиторів наступним чином: 704400,0 грн. – окремо до реєстру, як такі, що забезпечені заставою майна боржника; 4538690,49 грн. до ІV черги та 47462,9 грн. до VІ черги; а також 3088 грн. судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до банкрута (І черга).
Ухвалою суду від 13.10.2020 ліквідатором ТОВ «НІКА МЕБЛІ» призначено арбітражного керуючого Кардаша Сергія Леонідовича.
28.04.2021 до господарського суду від кредитора – АТ «ПроКредит Банк» надійшла заява про відмову від кредиторських вимог, за змістом якої кредитор просить прийняти відмову АТ «ПроКредит Банк» від кредиторських вимог до ТОВ «НІКА МЕБЛІ», закрити провадження у справі 915/1241/16 в частині кредиторських вимог АТ «ПроКредит Банк», виключити з реєстру вимог кредиторів ТОВ «НІКА МЕБЛІ» вимоги АТ «ПроКредит Банк», а також зобов`язати ліквідатора внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів ТОВ «НІКА МЕБЛІ».
В обґрунтування заявлених вимог кредитор – АТ «ПроКредит Банк» посилається на закріплене нормами п. 1 ч. 2 ст. 46, ст. 191 ГПК України право позивача відмовитись від позову (або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.06.2021 відмовлено в задоволенні заяви АТ «ПроКредит Банк» про відмову від кредиторських вимог.
Відмовляючи у задоволені заяви АТ «ПроКредит Банк», судом зазначено, що саме на ліквідатора покладено обов`язок щодо внесення змін до реєстру вимог кредиторів, нормами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено затвердження відповідних змін судом.          Судом першої інстанції зауважено, що приписами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачена така процесуальна дія, як закриття провадження у справі в частині кредиторських вимог  АТ «ПроКредит Банк», або виключення кредиторських вимог з реєстру вимог кредиторів.
Натомість у відповідності до ч. 4 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства у разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги ліквідатор не враховує суму грошових вимог цього кредитора.
Не погодившись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 30.06.2021 у справі №915/1241/16 скасувати; прийняти рішення, яким задовольнити заяву Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про відмову від кредиторських вимог. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги. 
Скаржник зазначає, що статтею 191 ГПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
За твердженням скаржника, зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції описує лише порядок ведення арбітражними керуючим реєстру вимог кредитора.
Скаржник вважає, що оскаржувана ухвалу суду першої інстанції не містить аргументів та посилань на норми закону, якими б суд обґрунтував законну відмову в задоволенні заяви про відмову від кредиторських вимог.
Частиною четвертої статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено наслідки відмови кредитора від своїх вимог.
Так, Кодексом з процедур банкрутства встановлено, що у разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги ліквідатор не враховує суму грошових вимог цього кредитора.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.
03.12.2021 до суду апеляційної інстанції від Арбітражного керуючого Кардаш С.Л. надійшли заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства «ПроКредит Банк», залишити ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 30.06.2021 у справі № 915/1241/16 без змін.
Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Філінюка І.Г., суддів: Бєляновський В.В., Будішевська Л.О., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2021.
На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №   915/1241/16 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили. 
Ухвалою Південно – західного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 доручено господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 30.06.2021 у справі №915/1241/16 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
13.10.2021 матеріали оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 30.06.2021 у справі №915/1241/16 надішли до суду апеляційної інстанції. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 30.06.2021 у справі №   915/1241/16.
Призначено справу №   915/1241/16 до розгляду на 07.12.2021 о 14:00 год.
Представники учасників у справі про банкрутство в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином
03.12.2021 до суду надійшло клопотання Арбітражного керуючого Кардаш С.Л. про розгляд справи без його участі.
07.12.2021 від представника Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» надійшло клопотання про розгляд справи без представника скаржника.
Колегія суддів звертає увагу, що 15.04.2021 на сайті Південно-західного апеляційного господарського суду опубліковано повідомлення за посиланням (https://swag.court.gov.ua/sud4872/pres-centr/news/1106396/) про зупинення відправки судової кореспонденції, у зв`язку з відсутністю асигнувань на оплату    послуг з відправки поштової кореспонденції та надсилання учасникам судових проваджень процесуальних документів виключно засобами електронного зв`язку.
Отже, в ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 була направлено представникам учасників справи на електронні адреси, що були зазначені сторонами у поданих до суду та долучених до матеріалів справи документах.
Відправка ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду на зазначені електроні адреси підтверджується долученими до матеріалів справи роздруківками про доставлення електронного відправлення.
Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до частини шостої статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі -   Закону про банкрутство).
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Предметом судового розгляду є питання щодо відмови Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» від кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Меблі», шляхом виключення вимог Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» з реєстру вимог кредиторів.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.03.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «НІКА МЕБЛІ» на загальну суму 5680684,39 грн., до якого включено також і грошові вимоги ПАТ «ПроКредит Банк» у загальній сумі 5287797,39 грн.
Також іншою ухвалою суду від 28.03.2017 визнано грошові вимоги ПАТ «ПроКредит Банк» у загальній сумі 5287797,39 грн., та зобов`язано ліквідатора включити ці вимоги до реєстру вимог кредиторів наступним чином: 704400,0 грн. – окремо до реєстру, як такі, що забезпечені заставою майна боржника; 4538690,49 грн. до ІV черги та 47462,9 грн. до VІ черги; а також 3088 грн. судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до банкрута (І черга).
Грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (яке в подальшому було перейменовано на АТ «ПроКредит Банк») ґрунтуються на:
- укладеній між ТОВ «НІКА МЕБЛІ» та ПАТ «ПроКредит Банк» рамковій угоді №FW501.755 від 17.04.2013 зі змінами та доповненнями, укладених в рамках цієї угоди: договорі про надання траншу №501.45114/ FW501.755 від 15.05.2015, договорі про надання траншу №501.45125/ FW501.755 від 20.05.2015, договорі про надання траншу №501.45166/ FW501.755 від 13.08.2015, договорі про надання траншу №501.45187/ FW501.755 від 09.09.2015, договорі про надання траншу №5001.45207/ FW501.755 від 06.10.2015.
- рішенні Господарського суду Миколаївської області від 09.11.2016 у справі №915/1070/16, яким публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» було визнано кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКА МЕБЛІ» за Рамковою угодою № FW501.755 від 17.04.213 та укладеними на її підставі договорами про надання траншів на загальну суму 5   287   797,39 грн.
- укладеному між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «НІКА МЕБЛІ» договорі застави рухомого майна 16.01.2014 за №291174-Д31, відповідно до умов якого заставодавець передав банку в забезпечення виконання своїх зобов`язань за рамковою угодою рухоме майно: кромкообліцовочний верстат Herbrok top 2003 комплектація №3, заводський №8067, 2013 року випуску, 1 шт., заставна вартість – 104065,0; фрезерний верстат Felder F 700Z, заводський номер 423.04.461.12, 2012 року випуску, 1 шт., заставна вартість – 33865,0 грн.; форматно-розкроєчний верстат Felder К 700S, заводський №423.03.140.12, 2012 року випуску, 1 шт., заставна вартість – 43290,0 грн.; форматно-розкроєчний верстат Felder К 700S, заводський №424.06.260.13, 2013 року випуску, 1 шт., заставна вартість – 49010,0 грн.; повітряний гвинтовий компресор виробництва компанії АВАС – Італія, модель GENESIS 22/10 R500, серійний №САТ503280, 2011 року випуску, 1 шт., заставна вартість – 49075,0 грн.
Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником у апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції. 
21.10.19 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутство, яким передбачено, що з дня введення його в дію подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство.
У відповідності до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори – кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.
Відповідно до статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого       частиною першою       статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів, тощо.
Зі змісту статті 45 КУзПБ, вбачається, що після розгляду грошових вимог конкурсних кредиторів ведення такого реєстру та внесення до нього змін покладається на розпорядника майном (керуючого санацією, ліквідатора). Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленому цим Кодексом, такі кредитори є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів; за результатами розгляду заяв кредиторів, поданих після закінчення строку, встановленого для їх подання, господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.       Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.
Згідно ч.1 ст.61 Кодексу, ліквідатор веде реєстр вимог кредиторів; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство.
Таким чином, законодавцем по-іншому врегульовано процедуру ведення реєстру та внесення до нього змін за КУзПБ у порівнянні із Законом про банкрутство.
Відповідно до запровадженої процедури, немає необхідності у прийнятті судового рішення саме про внесення змін до реєстру вимог кредиторів за наслідком розгляду поточних, заставних чи інших вимог (по заробітній платі), які визнані ухвалою суду про розгляд вимог цього кредитора. Розпорядник майна (ліквідатор) повинен виконати цю ухвалу та внести до реєстру вимог кредиторів такі вимоги, за винятком наявності спору щодо черговості чи розміру вимог окремого кредитора, який має розглядатися судом і тільки після завершення розгляду спірних вимог такі вимоги вносяться до реєстру ліквідатором.
Вказана правова позиція узгоджується з приписами постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.07.2020 у справі №910/26972/14.
Так, КУзПБ передбачено наступні випадки відмови кредиторів: відмова кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги (ч. 4 ст. 64 КУзПБ) та відмова кредитора від забезпечення (стосується кредитора, вимоги якого забезпечені заставою (ч. 2 ст. 45КУзПБ).
Право відмови кредитора від кредиторських вимог та виключення з реєстру вимог кредиторів не передбачено КУзПБ.
Так, ст. 60 КУзПБ передбачено функції господарського суду в ліквідаційній процедурі. Однак цією чи будь-якою іншою статтею кодексу не передбачено можливості для суду здійснювати розгляд заяви кредитора про відмову від кредиторських вимог чи приймати рішення про виключення кредитора з реєстру вимог кредиторів.
Кодекс України з процедур банкрутства взагалі не передбачає внесення змін до реєстру вимог кредиторів, з огляду на те, що суд не затверджує реєстр вимог кредиторів, а тільки розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, за наслідками розгляду судом яких, розпорядник майна вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.
Саме ліквідатор веде реєстр вимог кредиторів; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство. Ведення реєстру вимог кредиторів, згідно із ч.1 ст.61 КУзПБ    належить до компетенції ліквідатора, який,    відповідно до ст.65 Кодексу, подається суду з даними про розміри погашених вимог кредиторів після завершення всіх розрахунків з кредиторами разом зі звітом та ліквідаційний балансом.
Згідно п.1 Розділу III Вимог до форми та порядку ведення реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затверджених Наказом Міністерства Юстиції України №2778/5 від 17.08.2020 арбітражний керуючий починає ведення Реєстру за результатами попереднього засідання господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність). Підставою для внесення відомостей до Реєстру є ухвала (постанова) господарського суду або інформація, отримана під час провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) (списання або прощення боргів, задоволення вимог кредиторів, зміна відомостей про кредитора тощо).
У випадку повного погашення вимог кредитора або відмови кредитора від вимог у графі «Примітки» відповідного запису Реєстру робиться відмітка про повне погашення або про   виключення вимог кредитора із зазначенням дати та підстав погашення чи виключення (п.14 зазначено розділу).
Згідно частини четвертої статті 64 КУзПБ, у разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги ліквідатор не враховує суму грошових вимог цього кредитора.
З огляду на зазначене, саме на ліквідатора покладено обов`язок щодо внесення змін до реєстру вимог кредиторів, нормами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено затвердження відповідних змін судом.
Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 915/684/14.
На підставі системного аналізу наведених положень законодавства, після визнання грошових вимог кредитора в установленому законом порядку, такий кредитор, окрім інших, наділяється наступними правами: отримати задоволення своїх грошових вимог, бути обраним та брати участь в представницьких органах конкурсного процесу (зборах кредиторів/комітеті кредиторів), в тому числі, з правом вирішального голосу.
Щодо права Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» відмовитися від кредиторських вимог відповідно до статей 191, 231 ГПК України, суд апеляційної інстанції зазначає, що під час здійснення процедури погашення вимог кредиторів кредитор, який не бажає отримувати грошові кошти, може відмовитися від задоволення його грошових вимог. Водночас кредитор не наділений правом відмови від кредиторських вимог, а суд не наділений повноваженнями закривати провадження у справі про банкрутство в частині вимог окремого кредитора.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, приписами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачена така процесуальна дія, як закриття провадження у справі в частині кредиторських вимог  АТ «ПроКредит Банк» кредиторських вимог  АТ «ПроКредит Банк», або виключення кредиторських вимог з реєстру вимог кредиторів.
Натомість у відповідності до  ч. 4 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства у разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги ліквідатор не враховує суму грошових вимог цього кредитора.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що виключення вимог Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» з реєстру вимог кредиторів, після тривалої участі Банку у процедурі банкрутства, більше чотирьох років, не буде дотримано принцип добросовісності під час затвердження звіту ліквідатора про виплату грошової винагороди. 
Отже, доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують імперативних норм чинного законодавства про банкрутство, якими обґрунтована оскаржувана ухвала суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду про те, що немає правових підстав для задоволення заяви 
Висновки апеляційного господарського суду:
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.
На підставі викладеного, ухвала Господарського суду Миколаївської області від 30.06.2021 у справі № 915/1241/16 є законною та обґрунтованим, оскільки її винесено в результаті повного з`ясування обставин, що мають значення для справи та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» суд апеляційної інстанції не вбачає.
Зважаючи на те, що у задоволені апеляційної скарги відмовлено, витрати по сплаті судового збору за перегляд ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 30.06.2021 у справі №   915/1241/16 – залишити без змін..
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство «ПроКредит Банк»
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 08.12.2021.

Головуючий суддя                                                                      І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                          В.В. Бєляновський

Суддя                                                                                          Л.О. Будішевська