КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                     
Апеляційне провадження № 22-ц/824/15183/2021      
справа № 754/17202/20                                         

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
  17 грудня  2021 року Київський апеляційний суд в складі:
 
            Суддя - доповідач:      Андрієнко А.М.
            Суддів:                         Соколової В.В.
                                                  Поліщук Н.В.
 
Розглянувши  в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року, постановлене суддею Бабко В.В., по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
У грудні 2020 року позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19.05.2021 року, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 24.01.2018 між банком та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит в розмірі 55000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі, надавши кредитну картку з встановленим лімітом. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач має заборгованість у розмірі 70000,00 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 70000,00 грн.; заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 70000 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн.
Не погодившись із рішенням суду, 23.09.2021 року представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що оскаржуване рішення незаконне, неповне, необґрунтоване, судом порушено норми матеріального та процесуального права. При укладенні договору позивач не дотримався вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування, безпосередньо укладений між сторонами договір у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами не містить строку повернення кредиту, банком не надано первинних документів на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у вказаному розмірі, не враховано, що інших документів, які б містили умови договору, крім анкети-заяви, відповідачем підписано не було.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає  задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 24.01.2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило ОСОБА_2 поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 55000,00 грн.
При цьому відповідач погодився з пунктом 6 анкети-заяви, в якій зазначено, що відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити  йому в банку. Також визнано, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях, крім того підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.
У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості позивач вказав, що відповідач має заборгованість у розмірі 70000,00 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 70000,00 грн.; заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн., згідно з наданим банком розрахунком.
Матеріали справи також містять виписку по особовому рахунку, відкритому на ім`я відповідача за період з 24.01.2018 року по 3.09.2020 року, з якої вбачається здійснення ряду банківських операцій, в тому числі надання кредиту, погашення заборгованості, сплата штрафів, поповнення рахунку через термінал та ін.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Згідно ч.1 ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ч. 3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.  
Відповідно до ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця.
Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.
Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством.
Забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем тексту детального розпису сукупної вартості споживчого кредиту, зазначеного у договорі про надання споживчого кредиту або у додатку до такого договору, у тому числі шляхом друкування його кеглем, меншим за кегль шрифту основного тексту, злиття кольору шрифту з кольором фону.
Статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції станом на 24.01.2018 року визначено, що кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.
Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
У п.п. 9-12 цієї статті визначено, що інформація, яка надається кредитодавцем споживачу  має містити відомості про:
попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит;
порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту;  
порядок дострокового повернення кредиту;
у разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку - відомості про те, що від споживача може вимагатися повне повернення суми кредиту в будь-який час, строк попередження про таку вимогу.
Інформація про платежі, що надається споживачу кредитодавцем відповідно до частин другої та третьої цієї статті, обов`язково має включати базу розрахунку платежів (ч.4 цієї статті).
Відповідно до ч.1 ст.13 цього Закону договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Питання щодо можливості застосування «Умови і Правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank)», тобто аналогічного характеру правовідносини, були предметом дослідження Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №342/180/17 у постанові від 03 липня 2019 року з аналогічних правовідносин зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
В силу ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється  засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненнями чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В порядку ч.ч.1,4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
З наведених обставин справи вбачається, що 24.01.2018 року відповідачем підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, що містить відомості про його персональні дані, а також фотокопії сторінок паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду.
Згідно положень анкети-заяви клієнт просить відкрити поточний рахунок № № НОМЕР_1 у гривні. Проставлянням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою:
-  Клієнт погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладання якого Клієнт підтверджує і зобов`язується виконувати його умови ( пункт 2)
- Підписанням цього Договору Клієнт підтвердив, що ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, клієнт беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту шляхом надсилання повідомлення у Мобільний податок ( пункт 3).
           Разом з тим, умов про строк кредитування, відповідальність, розмір процентної ставки та інших обов`язків анкета-заява не містить інформації про строк повернення кредиту та суму відсотків за користування кредитом, яка повинна бути сплачена,   а також не надано оцінку тому що  відповідачем  не підписано Умови обслуговування рахунків фізичної особи, а також не враховано зміст розрахунку заборгованості за договором № б/н від 24 січня 2018 року,  згідно якого останнім сплачено 53 644.02 грн. як відсотки за кредитом .  
         Як вбачається із матеріалів справи  вони не містять даних про ознайомлення ОСОБА_2 в момент укладення кредитного договору саме з Витягом з умов, Витягом з Тарифів та Умовами обслуговування рахунків фізичної особи;  
 Роздруківка із сайту відповідача  не може бути належним доказом, так як він повністю залежить від волевиявлення позивача , який може вносити зміни  в умови та правила  споживчого кредитування.
 Із розрахунку заборгованості вбачається, що  за договором № б/н від 24 січня 2018 року  відповідачем  сплачено відсотки у розмірі 53644.02 грн., хоча судом встановлено, що сплата відсотків за договором між сторонами не була узгоджена в момент укладання договору та не була передбачена в заяві-анкеті, що підписувалася боржником.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що в рахунок сплати заборгованості за кредитом  банком повинні бути перераховані кошти в розмірі 53644.02 грн., що сплачені ОСОБА_2 як проценти, а в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено.
Така інформація   узгоджується та знаходиться своє підтвердження у названій вище Постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19).
  Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції повинно бути скасоване та постановлене нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

 
                       Керуючись ст.  367, 374, 376 ЦПК України колегія суддів,

 
                                                               ПОСТАНОВИЛА:

            
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити .
 
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 липня 2021 року скасувати  та постановити нове рішення, яким позовні вимоги  Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з дня її  прийняття та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.
 
            Повний текст постанови виготовлено  17 грудня 2021 року.

 
 
Суддя - доповідач:    

                          
Судді: