ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/7813/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,     
за участю секретаря судового засідання Рубана А.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі №160/7813/21 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській  області про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з вимогами:
- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.04.2021 року № 629 к про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ;
- скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.04.2021 року № 180 о/с про звільнення зі служби в поліції, за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України “Про Національну поліцію” (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді оперуповноваженого сектору відділу кримінальної поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 28.04.2021 року по 594,9 грн. за кожен день вимушеного прогулу до дня проведення фактичного розрахунку.
В обґрунтування позову було зазначено, що ОСОБА_1 був звільнений з органів поліції на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.04.2021 року № 629 к про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, не дотримання вимог пунктів 1,2,3 частини 1 статті 18 Закону України “Про національну поліцію”, пунктів 6, 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 1, 2, 7 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 3179, що виразилось у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції.
Зазначений наказ реалізований наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.04.2021 року № 180 о/с про звільнення зі служби в поліції, за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України “Про Національну поліцію” (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
На думку позивача, вказані накази є незаконними, оскільки підставою для звільнення були вказані виключно обставини, встановлені у кримінальному провадженні № 62020170000000910, відкритому 24.06.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 та ч. 3 ст. 368 КК України,  в межах якого позивачеві винесено письмове повідомлення про підозру. Під час проведення службового розслідування не досліджувались факти та обставини дисциплінарного проступку, його наявність чи відсутність, тобто факт вчинення дисциплінарного проступку ґрунтується виключно на доказах кримінального провадження. Оскільки на час звільнення позивача зі служби розслідування кримінального провадження не закінчено та вироку суду про визнання ОСОБА_1 винним не ухвалено, позивач вважав, що звільнення його зі служби в органах поліції є безпідставним.
У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що дисциплінарною комісією ГУНП на підставі наказу ГУНП від 19.03.2021 року № 619 проведено службове розслідування, в ході якого встановлено, що згідно ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 23.02.2021 р. проведено обшук у службових кабінетах № 309 та № 310 відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП, в межах кримінального провадження № 620201700000001910. Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Дніпра діє чітка злочинна група осіб, з ознаками чіткого розподілення функцій, до складу якої входять поліцейські ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП, зокрема, позивач, які організували протиправну діяльність, що виражається у вимаганні неправомірної вигоди для себе, за вчинення ними в інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їм влади та службового становища, а також залякування, нанесення тілесних ушкоджень та катування громадян.
В результаті аналізу зібраних матеріалів службового розслідування, дисциплінарною комісією ГУНП встановлено наявність дисциплінарного проступку, порушень позивачем вимог пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України “Про національну поліцію”, пунктів 6, 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 1, 2, 7 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилось у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, у зв`язку з чим наказом ГУНП від 23.04.2021 року № 629к позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції. Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.04.2021 року № 180 о/с позивача звільнено зі служби в поліції. Таким чином, в ході службового розслідування дисциплінарною комісією ГУНП було здійснено перевірку дотримання позивачем вимог, що пред`являються до поліцейських та наявності в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено. Висновки суду першої інстанції обґрунтовано тим, що хоча оскаржувані накази і винесені на підставі відомостей, наявних у матеріалах відповідного кримінального провадження, розпочатого відносно позивача, однак ґрунтуються на самостійних правових підставах, зокрема, висновку службового розслідування, яким встановлено порушення позивачем законодавства про національну поліцію, порушення правил етичної поведінки поліцейських, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції.
Позивачем подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, згідно якої позивач просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані доводами, які позивач навів в позовній заяві щодо безпідставності оскаржуваних наказів про звільнення, проте, на його думку, суд не проаналізував ці доводи та не надав їм належної оцінки. В свою чергу відповідачем не було спростовано доводи позивача відносно відсутності підстав для його звільнення.
Позивач та його представник під час апеляційного перегляду в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги.
Представник відповідача подав  відзив на апеляційну скаргу, доводи якого щодо безпідставності апеляційної скарги та законності рішення суду першої інстанції підтримав.
Заслухавши доводи учасників процесу та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Так, виходячи зі змісту наявних у справі доказів, вбачається, що наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 180 о/с від 28.04.2021 р. ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України “Про Національну поліцію” (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
19.03.2021 р. Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області прийнято наказ № 619 “Про організацію проведення службового розслідування” в зв`язку з тим, що 19.03.2021 р. до ГУНП надійшла інформація про те, що працівниками прокуратури Дніпропетровської області, Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві та УСБУ у Дніпропетровській області у рамках кримінального провадження № 62020170000000910, відкритого 24.06.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 та ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 23.02.2021 р. проведено обшуки у службових кабінетах № 309 та № 310 відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП, а також винесено письмове повідомлення про підозру оперуповноваженому СКП відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП ОСОБА_1 
19.04.2021 р. складено та затверджено висновок за результатами службового розслідування.
У висновку зазначено, що згідно ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 23.02.2021 про проведення обшуку у службових кабінетах № 309 та № 310 відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП, досудовим розслідуванням, в рамках кримінального провадження № 620201700000001910, встановлено, що на території м. Дніпра діє чітка злочинна група осіб, з ознаками чіткого розподілення функцій, до складу якої входять поліцейські ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП, а саме, заступник начальника СКП ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_2 , заступник начальника СКП ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_3 , оперуповноважений СКП ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП старшин лейтенант поліції ОСОБА_4 , оперуповноважений СКП ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , оперуповноважений СКП ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_1 , оперуповноважений СКП ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_6 , оперуповноважений СКП ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , які організували протиправну діяльність, що виражається у вимаганні неправомірної вигоди для себе, за вчинення ними в інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їм влади та службового становища, а також залякування, нанесення тілесних ушкоджень та катування громадян.
Отже, дисциплінарною комісією ГУНП встановлено порушення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 службової дисципліни, не дотримання вимог пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України “Про національну поліцію”, пунктів 6, 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 1, 2, 7 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилось у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції.
Крім того, у висновку зазначено про обставину, яка обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , а саме, під час моніторингу глобальної мережі “Інтернет” та засобів масової інформації щодо наявності інформації негативного характеру, було виявлено критичну статтю за посиланням: "httрs://m.fасеbоок.соm/stогу.рhр?stогу_fbіd=2616992745265619&іd=1000086475 66584".
Вказана стаття викликала суспільний резонанс.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.04.2021 року № 629 к застосовано до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Аналіз правових норм, якими регулюються спірні правовідносини, дає підстави для висновку щодо правомірності оскаржуваних наказів відповідача, з огляду на наступне.
Порядок та умови проходження служби працівниками Національної поліції, притягнення їх до дисциплінарної відповідальності регламентується нормами Закону України "Про Національну поліцію", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 114, Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. N 1179 (далі - Правила етичної поведінки поліцейського), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України".
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Абзацами 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейського, передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Стаття 11      Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначає,  що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. При цьому, поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
У статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України      закріплено поняття дисциплінарного проступку, яким визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Виходячи зі змісту статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення, що є засобом підтримання службової дисципліни та  застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків, має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. Що стосується видів дисциплінарних стягнень, до поліцейських можуть застосовуватися: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачається обов`язковість проведення службового розслідування, метою якого є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
У відповідності до статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування має зазначатися, крім іншого: обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, пояснення поліцейського щодо обставин справи, пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи, пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи, документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку, відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Аналізуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів зазначає, що звільнення позивача зі служби в поліції відбулось саме у зв`язку з порушенням останнім службової дисципліни, що виявилось у порушенні вимог Присяги працівника поліції, Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли особою скоєно проступок, який підриває довіру та авторитет органів влади і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. 
Відповідач при визначенні виду дисциплінарного стягнення мав враховувати тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. 
Водночас, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Аналізуючи матеріали службового розслідування, колегія суддів зазначає, що обставини, встановлені під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 62020170000000910, відкритому 24.06.2020, безпосередньо пов`язані із службовою діяльністю позивача, та полягали у вчиненні протиправних дій поліцейськими у відношенні третіх осіб, зокрема, вимагання неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їм влади та службового становища, залякування, нанесення тілесних ушкоджень та катування громадян. Таким чином, під час проведення службового розслідування комісією ГУНП були проаналізовані наведені обставини виключно з точки зору їх відповідності Правилам етичної поведінки поліцейського, вимогам Дисциплінарного статуту та Закону України «Про національну поліцію». Так, комісією були враховані пояснення осіб, відносно яких працівниками поліції, в тому числі і позивачем, були вчинені протиправні дії, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (ар.с.75-76). Також під час службового розслідування були опитані працівники поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , які заперечували свою причетність до зазначених подій, та керівника ВП№1 ДРУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_12 , який зауважив щодо своєї необізнаності про події, наведені в ухвалі про проведення обшуку, які мали місце у 2020 році, саме в той час, коли він проходив службу в іншому підрозділі. (ар.с.77-79).
Крім цього, комісією було вжито відповідні заходи, спрямовані на дослідження протоколів допиту   ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 62020170000000910, на отримання дозволу на їх допит в межах службового розслідування, проте на запит від 31.03.2021 №20-23-1590 до ТУДБР, розташованого у м.Полтаві, відповіді не отримано.
Також взято до уваги розповсюдження в мережі інтернет (httрs://m.fасеbоок.соm/stогу.рhр?stогу_fbіd=2616992745265619&іd=100008647566584) інформації негативного характеру відносно поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , у зв`язку з чим події, що описані в ухвалі Октябрьського районного суду м.Полтави від 23.02.2021, у кримінальному провадженні № 62020170000000910, відкритому 24.06.2020, набули розголосу та викликали суспільний резонанс, зокрема щодо діяльності Національної поліції та поліцейських в цілому (роздруківка долучена за клопотанням відповідача до матеріалів справи).
Таким чином, дії позивача було правомірно кваліфіковано як проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на позивача обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що принижує авторитет поліції та унеможливлює подальше виконання позивачем своїх обов`язків.
Доводи позивача в апеляційній скарзі стосовно відсутності відносно нього обвинувального вироку, що на думку позивача та його представника свідчить про відсутність доказів вчинення позивачем дій, які можна кваліфікувати як дисциплінарний проступок, колегія відхиляє, оскільки відсутність обвинувального вироку не свідчить про відсутність ознак дисциплінарного проступку – в даному випадку, порушення службової дисципліни, морально-етичних норм, Присяги поліцейського, що підриває довіру суспільства та авторитет Національної поліції України та її працівників. 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі "Ringvold v. Norway" (заява № 34964/97) наведено висновок, згідно якого гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі. Тобто, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Отже, виходячи з наведених норм права та встановлених по справі фактичних обставин, які стали підставою для звільнення позивача, останнім порушено Присягу працівника поліції, а саме вчинено проступок, що підриває довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Будь-яких порушень приписів Дисциплінарного статуту Національної поліції України, прав та інтересів позивача під час призначення та проведення службового розслідування колегією суддів не встановлено.
Згідно п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Враховуючи положення статті 11 Дисциплінарного статуту, ця норма права не встановлює заборони проводити службове розслідування, коли вже розслідується кримінальне провадження стосовно працівника поліції.
          Дисциплінарна та кримінальна відповідальність є різними видами юридичної відповідальності.
          Притягнення до дисциплінарної та кримінальної відповідальності за одні і ті ж самі дії не суперечить приписам і статті 61 Конституції України.
          Отже, провівши службове розслідування і встановивши беззаперечні докази вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, відповідач обґрунтовано застосував п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».
          З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості доводів позову.
Враховуючи приписи ст. 316 КАС України, а також вимоги апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що висновки суду першої інстанції у цій справі є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, отже підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, а відповідно, і для задоволення вимог апеляційної скарги, - відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі №160/7813/21  – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 – 329 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко