запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/802/21	Головуючий у 1-й інстанції Клименко Л.В.	
Єдиний унікальний №331/3790/21	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.1 ст.130 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2021 року                                                м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участю ОСОБА_1 , захисника Корягіної Ю.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Корягіної Юлії Сергіївни на постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26 жовтня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду 04.07.2021 року о 16:25 год. ОСОБА_1 поблизу буд.163 по вул.Поштовій в м.Запоріжжі керував транспортним засобом Opel Kadett державний реєстраційний номер  НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння.  Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.
ОСОБА_1 визнано винним та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні.
В апеляційній скарзі захисник Корягіна Ю.С. просила скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначала, що працівники поліції не мали фактичних підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а зазначене у якості причини зупинки спростовується змістом долученого до матеріалів справи оригіналу відповіді начальника УОАЗОР ГУНП на запит сторони захисту. Зі змісту оскаржуваної постанови та матеріалів справи не вбачається з яких підстав суд дійшов висновку, що місцем вчинення адміністративного правопорушення була саме вул.Поштова, 163, а не вул.Українська, 163, як зазначено у протоколі. До того ж, невідомо з яких підстав працівниками поліції було зроблено припущення, що ОСОБА_1 перебував саме в стані наркотичного сп`яніння, яким чином перевірялися та фіксувалися ознаки такого стану.
Разом з цим, захисник звертала увагу апеляційного суду на відсутність в матеріалах справи відомостей про те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів. 
Заслухавши ОСОБА_1 , та його захисника Корягіну Ю.С., які в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №267781 від 04.07.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагували на світло, порушення мови, виражене тремтіння рук), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, в якому викладені ознаки наркотичного сп`яніння та зазначено, що огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від його проходження; змістом рапорту працівника поліції, який повністю узгоджується із зазначеним у протоколі.
Крім того, із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що під час несення служби екіпажем патрульної поліції був зупинений автомобіль Opel Kadett, державний реєстраційний номер  НОМЕР_1  під керуванням водія  ОСОБА_1 працівником поліції під час спілкування з водієм працівником поліції ОСОБА_1 заявлено вимогу пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Втім ОСОБА_1 ухилився від виконання зазначеної вимоги працівників поліції, посилаючись на брак часу та необхідність вирішити власні питання, що було аргументовано розцінено працівниками поліції як відмова від проходження медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР, та послугувало підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо безпідставної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , адже вказана обставина не пливає на рішення суду щодо наявності або відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Не є суттєвими посилання апеляційної скарги на відмінність зазначеної у постанові суду вулиці від тієї, що зазначена у протоколі, адже зі змісту долученого до матеріалів відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на в`їзді у двір багатоповерхового будинку, що розташований на перехресті вул.Українська та вул.Поштова. 
Пояснення ОСОБА_1 причин відмови виконати вимогу працівників поліції та пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що звертала увагу захисник, не є тією обставиною, що позбавляє водія необхідності виконання покладених на нього обов`язків.
Відповідно до п.п.2, 3, 7 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за№1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Не є підставою для скасування оскаржуваної постанови те, що ОСОБА_1 не було запропоновано працівниками поліції на місці зупинки пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів.
Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я. Проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу вказаною Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами не передбачено.
У зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння, водію було обґрунтовано запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, від проходження якого водій відмовився в порушення п. 2.5 ПДР України. 
Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги з приводу того, що суд першої інстанції не надав належної оцінки висновку за результатами медичного огляду в лікарні, відповідно до якого ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння.
Відповідно до п. 9 Розділу ІІ, п. 17 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
З огляду на викладене, медичний огляд в закладі охорони здоров`я може проводитись лише у присутності поліцейського, а як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду № 3501 від 04 липня 2021 року, огляд проводився за відсутності співробітника патрульної поліції, і доказового значення в даному провадженні не має.
Крім того, факт проходження ОСОБА_1 медичного обстеження на предмет його перебування у стані наркотичного сп`яніння не впливає на правильність висновків суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, адже останнього визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП саме за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. 
У зв`язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Таким чином, посилання захисника на скрутний матеріальний стан ОСОБА_1 не є спроможними.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Корягіної Юлії Сергіївни залишити без задоволення.
Постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 331/3790/21