ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

26 жовтня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №592/10481/21 
Номер провадження 22-ц/816/1558/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М.

у присутності :
заявниці ОСОБА_1 , її представника – адвоката Безверхої Ганни Олександрівни,
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Безверхою Ганною Олександрівною, на рішення Ковпаківського районного суду Сумської області від 26 серпня 2021 року, ухвалене у складі судді Котенко О.А. у м. Суми, 
у цивільній справі за заявою представника ОСОБА_1 – адвоката Безверхої Ганни Олександрівни, заінтересована особа – ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, 

                                                         в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , просила визначити наступні тимчасові обмеження його прав: заборонити ОСОБА_2 наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1  або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 
Заяву мотивувала тим, що вона деякий час перебувала з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах, мають спільну доньку, ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 .  Через три місяці після народження доньки ОСОБА_2 пішов від них. 
ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями та в п`яному вигляді приходить до заявниці, поводить себе агресивно, вибиває двері, влаштовує сварки та скандали, висловлюється при маленькій дитині нецензурною лайкою, піднімає на заявницю руку, погрожує забрати дитину, внаслідок чого вона неодноразово викликала поліцію. 
02 червня 2021 року Сумським РУП ГУНП в Сумській області був винесений заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 . Відповідно до довідки-характеристики, виданої дільничним, ОСОБА_2 , характеризується з негативного боку, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, з квітня 2021 року перебуває на профілактичному обліку як домашній кривдник, що підтверджується копією довідки-характеристики. 
Посилаючись на зазначені обставини, просила суд задовольнити подану заяву та видати обмежувальний припис стосовно  ОСОБА_2 .
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 серпня 2021 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 відмовлено. 
У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не надав належної оцінки наявним у справі доказам, не врахував, що ОСОБА_2 з квітня 2021 року перебуває на профілактичному обліку, як домашній кривдник. Крім того, існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких, особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними, тому для забезпечення дієвого ефективного захисту ОСОБА_1 до ОСОБА_2 необхідно застосувати обмежувальний припис.
ОСОБА_2 письмового відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк не подав.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1  та її представника – адвоката Безверхої Г.О., які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За приписами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з недоведеності обставин вчинення ОСОБА_2 насильства відносно ОСОБА_1 . 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.
У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину ОСОБА_3 (а.с. 6).
ОСОБА_1 разом з донькою проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).
ОСОБА_2 проживає окремо за адресою: АДРЕСА_2 .
З серпня 2020 року по 30 травня 2021 року до відділу поліції надходили звернення від ОСОБА_1 стосовно конфліктних ситуацій, сварок з ОСОБА_2 (а.с. 8-9).
За наслідками розгляду матеріалів за фактами домашнього насильства за зверненнями ОСОБА_1 від 05 серпня 2019 року, від 12 серпня 2019 року, від 29 липня 2019 року, від 05 жовтня 2020 року, від 12 жовтня 2020 року, від 14 жовтня 2020 року, від 12 січня 2021 року ознак адміністративного чи кримінального правопорушення правоохоронними органами встановлено не було (а.с. 15-20).
За змістом довідки-характеристики дільничого поліцейського від 03 червня 2021 року, ОСОБА_2 зарекомендував себе з негативного боку, був помічений в сумнівних компаніях, порушує громадський порядок, неодноразово надходили скарги з боку членів сім`ї, з квітня 2021 року перебуває на профілактичному обліку в Сумському РПУ ГУНП в Сумській області, як домашній кривдник (а.с. 10).
За наслідками розгляду звернень до поліції ОСОБА_1 від 29 та 30 травня 2021 року встановлено, що на ОСОБА_2 складений адміністративний протокол ВАБ №681744 від 02 червня 2021 року за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, а саме,  ОСОБА_2  30 травня 2021 року о 22 годині 20 хв. висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив психологічний тиск стосовно ОСОБА_1 (а.с. 21). 
02 червня 2021 року Сумським РУП ГУНП в Сумській області був винесений терміновий заборонний припис на 10 діб - заборона ОСОБА_2 в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 . Цей терміновий заборонний припис стосувався подій 30 травня 2021 року. Було зазначено про вчинення 30 травня 2021 року о 22:20 год. психологічного насильства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 (а.с. 7).
Протокол про адміністративне правопорушення ВАБ №681744 від 02 червня 2021 року був предметом судового розгляду.
Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2021 року у справі №592/7381/21 було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Постановою суду встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний конфлікт, мають місце неодноразові сварки. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП не встановлено, що ОСОБА_2 вчинив дії, які підпадали під ознаки психологічного насильства в сім`ї стосовно ОСОБА_1 (а.с. 22-25). 
Постановою Ковпаківського районного суду м.Суми від 04 серпня 2021 року було закрито провадження у справі стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, вина ОСОБА_2 у вчиненні психологічного насильства відносно ОСОБА_1 12 квітня 2021 року не встановлена (справа №592/5330/21) (а.с. 26-27).
З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що протягом 2020-2021 років ОСОБА_2 не притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП.
Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - особи, які мають спільну дитину (дітей).
Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає домашнім насильством - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 24 та пунктом 1 частини 1 статті  26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа або її представник.
Згідно положень пункту 7 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Як зазначено у ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема: постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.
У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
Таким чином, зважаючи на наведені вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.
Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі.
Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.
Враховуючи те, що заявницею не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факту вчинення ОСОБА_2 відносно неї домашнього насильства, зважаючи на факт існування між заявником та заінтересованою особою неприязних стосунків на грунті припинення відносин, претензій майнового характеру, незгоди щодо порядку виховання спільної дитини, оцінивши ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав до задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису.      
Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції в тому, що матеріали справи не містять доказів притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за вчинення діянь, що мають ознаки домашнього насильства, обставини таких діянь не встановлені, відтак відсутні підстави для видачі обмежувального припису.
Враховуючи, що доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам заяви про застосування обмежувального припису, яким суд першої інстанції надав належну оцінка, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій та не дають підстав вважати, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 350-1, 350-2, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, суд

                                                           п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Безверхою Ганною Олександрівною, залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського районного суду Сумської області від 26 серпня 2021 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 27 жовтня 2021 року.

Головуючий -                                                                                О. І. Собина

Судді:                                                                                             О.Ю. Кононенко

       С.С. Ткачук