13.10.21
22-ц/812/1678/21
Справа №479/7/21Головуючий суду першої інстанції – Репушевська О. В.
Провадження №22-ц/812/1481/21  Доповідач суду апеляційної інстанції – Локтіонова О. В.                   №22-ц/812/1678/21    

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року                                                              м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого – Локтіонової О. В., 
суддів: Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,
із секретарем судового засідання – Біляєвою В. М., 
за участі: 
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – ОСОБА_2 ,
представника відповідача – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Кривоозерського професійного аграрного ліцею на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2021 року, ухвалене о 16 год 04 хв під головуванням судді Репушевської О. В. у приміщенні суду у смт Криве Озеро Миколаївської області, повний текст якого складено 24 червня 2021 року, за позовом ОСОБА_1 до Кривоозерського професійного аграрного ліцею про скасування наказу та стягнення щорічної винагороди, 

У С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кривоозерського професійного аграрного ліцею, який обґрунтовувала наступним.
Позивач зазначала, що вона з 2003 року працює у Кривоозерському професійному аграрному ліцеї на посаді майстра виробничого навчання.
Під час прийняття на роботу її було ознайомлено із посадовою інструкцією. За час роботи останній її варіант вона підписувала у 2016 році і її положення сумлінно виконувала.
09 грудня 2020 року під час засідання профспілкової організації позивачу стало відомо, що її позбавлено щорічної винагороди у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності відповідно до наказу від 8 грудня 2020 року за порушення трудової дисципліни, що виявилося у невиконанні наказу директора Кривоозерського професійного аграрного ліцею від 02 листопада 2020 року «Про затвердження посадових інструкцій працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею».
ОСОБА_1 вказувала, що вона не згодна з притягненням її до дисциплінарної відповідальності та позбавленням щорічної винагороди, тому що її взагалі не запрошували для ознайомлення з новою редакцією посадової інструкції, застосували дисциплінарне стягнення за відсутності згоди профспілки. Крім того, ознайомившись зі змістом інструкції за допомоги голови профспілки, яка змусила секретаря надати можливість зробити фотокопію посадової інструкції після винесення оскаржуваного наказу, позивач довідалася, що на неї покладені нові посадові обов`язки, які не обумовлювалися її трудовим договором та попередньою інструкцією. 
Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила скасувати наказ №204-к від 08 грудня 2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » та стягнути з Кривоозерського професійного аграрного ліцею на її користь невиплачену щорічну винагороду за 2020 рік у розмірі одного посадового окладу.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на законність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності із подальшим позбавленням виплати винагороди.
Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ директора Кривоозерського професійного аграрного ліцею Ткач І. В. №204-к від 08 грудня 2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ».
У задоволенні позовної вимоги про стягнення невиплаченої щорічної винагороди відмовлено.
З відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в сумі 908 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.
З ОСОБА_1 на користь Кривоозерського професійного аграрного ліцею стягнуто витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5250 грн.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржуваний ОСОБА_1 наказ не відповідає нормам трудового законодавства, бо відповідачем не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності позивача та факту неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків, а також порушено правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, оскільки з його змісту не вбачається за яке саме порушення позивача притягнуто до відповідальності та в чому воно полягає.
Відмовляючи позивачу у стягненні щорічної винагороди, суд першої інстанції посилався на те, що вирішення цієї вимоги неможливо без надання оцінки правомірності наказу №207-к від 10 грудня 2020 року «Про виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам Кривоозерського професійного аграрного ліцею за 2020 рік». Однак, такої позовної вимоги ОСОБА_1 заявлено не було.
Що ж стосується розподілу витрат на професійну правничу допомогу, то суд вважав, що ці витрати підлягають частковому задоволенню, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи і фінансового стану обох сторін. 
Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення щорічної винагороди та розподілу витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати в оскаржуваній частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення вказаної позовної вимоги, стягненні на її користь з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 18 000 грн та відмову у стягненні з неї вказаних судових витрат на користь відповідача, бо ліцей їх не сплачував, а сплачувала особисто директор ліцею.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Кривоозерський професійний аграрний ліцей просив залишити її без задоволення. Відповідач наголошував на тому, що позивач намагається пов`язати невиплату щорічної винагороди виключно з притягненням до дисциплінарної відповідальності, не довівши суду наявності інших обов`язкових складових для її виплати, а саме сумлінної праці протягом усього 2020 року, зразкового виконання службових обов`язків, умов досягнення педагогічним працівником успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні, професійній підготовці учнівської та студентської молоді, методичному забезпеченні протягом усього 2020 року, відсутністю порушень виконавчої дисципліни. Щодо незгоди позивача з рішенням суду в частині розподілу судових витрат, то на думку відповідача, такі доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі. 
Кривоозерський професійний аграрний ліцей також подав апеляційну скаргу, у якій наголошував на тому, що ухвалюючи рішення про задоволення позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу, суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Відповідач зазначав, що позивача належним чином було викликано для ознайомлення з наказом директора ліцею від 02.11.2020 (про ознайомлення під розписку з посадовими інструкціями) та самою посадовою інструкцією, однак вона без поважних причин відмовилася це зробити. Їй було надано можливість пояснити свої дії, на що вона 13.11.2020 зазначила, що буде працювати на підставі посадової інструкції 2016 року, яка відповідає стандартам та не суперечить чинному законодавству. Усі дії позивача свідчать про те, що вона достеменно знала про те, що у ліцеї відбувається процедура ознайомлення працівників з новими посадовими інструкціями, але вона умисно не бажала виконувати наказ керівника ліцею, демонструючи зухвалу непокору законним розпорядженням керівника та створюючи у колективі атмосферу правового нігілізму. Усі умови для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідачем були виконані, винна бездіяльність позивача містить усі без виключення ознаки складу дисциплінарного правопорушення.
Також відповідачем було поставлено під сумнів сплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 18 000 грн, оскільки він вважав, що надані позивачем платіжні документи не відображають доказів завершення процедури переказу коштів.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Кривоозерського професійного аграрного ліцею підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_1 – частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За правилами ст.32 КЗпП України роботодавець вправі змінювати істотні умови праці працівника, але повинен повідомити про це останнього не пізніше ніж за два місяці. 
Норми статті 139 КЗпП України передбачають, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Стаття 140 КЗпП України регламентує, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.
Відповідно до ст.147 КЗпП України підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.
Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Згідно з частиною другою статті 252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.
Положення ст.57 Закону «Про освіту» регламентують, що держава забезпечує виплату педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання покладених на них обов`язків.
Порядком надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №898 від 05 червня 2000 року передбачено умови оплати щорічної винагороди педагогічним працівникам.
Відповідно до пунктів 2-5 цього Порядку щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам надається за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків за умови досягнення ними успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні, професійній підготовці учнівської та студентської молоді, методичному забезпеченні, відсутність порушень виконавчої і трудової дисципліни та здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу чи методичної установи на оплату праці.
Щорічна грошова винагорода за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків надається відповідно до положення, яке затверджується керівником навчального закладу чи методичної установи за погодженням з профспілковим комітетом і може включати в себе додаткові критерії, крім визначених у пункті 2 цього Порядку, з урахуванням специфіки навчального закладу чи методичної установи.
Щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам видається на підставі наказу керівника навчального закладу чи методичної установи, а керівникам – за погодженням з організацією вищого рівня. Щорічна грошова винагорода керівникам навчальних закладів чи методичних установ, які працюють на умовах контракту, надається незалежно від умов, визначених у контракті.
Розмір щорічної грошової винагороди не може перевищувати одного посадового окладу (ставки заробітної плати) з урахуванням підвищень.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Кривоозерським професійним аграрним ліцеєм, працює на посаді майстра виробничого навчання та є членом виборного органу Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею (т.1 а.с.189). 
02 листопада 2020 року директором Кривоозерського професійного аграрного ліцею ОСОБА_4 видано наказ №139-о «Про затвердження посадових інструкцій працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею» та про введення їх у дію з 03 листопада 2020 року. 
Підставами для цього, як зазначено в самому наказі, слугували: затвердження штатного розпису департаментом освіти і науки Миколаївської облдержадміністрації, Закони «Про освіту», «Про охорону праці», необхідність організації якісної роботи колективу та функціонування навчально-виховного процесу, дотримання трудової дисципліни та конституційних прав громадян. 
Інспектора з кадрів ОСОБА_5 спільно з заступником з навчально-виробничої роботи ОСОБА_6 зобов`язано довести до відома працівників ліцею під розписку зміст посадових інструкцій (т.1 а.с.150).
09 листопада 2020 року заступник директора ліцею ОСОБА_6 та інспектор з кадрів ОСОБА_5 склали доповідні записки на ім`я директора про те, що ОСОБА_1 не ознайомилася з наказом від 02.11.2020 №139-о та посадовою інструкцією з невідомих причин (т.1 а.с.148-149).
Наказом директора Кривоозерського професійного аграрного ліцею Ткач І. В. від 12 листопада 2020 року №151-о від ОСОБА_1 витребувано письмові пояснення щодо відмови від ознайомлення з посадовою інструкцією (т.1 а.с.152).
13 листопада 2020 року ОСОБА_1 надала письмові пояснення, в яких зазначила, що її не ознайомлювали з новою посадовою інструкцією. У день надання цих пояснень їй було відмовлено у наданні нової посадової інструкції, яка відрізняється від посадової інструкції за 2016 р. Внесення змін до її посадової інструкції відбувалося без її згоди та погодження із професійною спілкою. Пункт 6 її інструкції взагалі не стосується її посади. У зв`язку з викладеним вона повідомила, що буде працювати за інструкцією 2016 р., бо вона відповідає стандартам та не суперечить чинному законодавству (т.1 а.с.152).
26 листопада 2020 року директор Кривоозерського професійного аграрного ліцею звернулася до Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею із листом за №443, в якому просила надати згоду на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з порушенням трудової дисципліни (т.1 а.с.5).
У день отримання вказаного листа 01 грудня 2020 року, а також 02 грудня 2020 року профком Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею запрошував директора ОСОБА_4 та заступника директора ОСОБА_6 на засідання профкому для отримання роз`яснень щодо листа за №443, а також щодо внесення змін до посадових інструкцій (т.1 а.с.8-11).
Спільного засідання профкому та адміністрації Кривоозерського професійного аграрного ліцею не відбулося через неявку ОСОБА_4 та ОСОБА_6 
08 грудня 2020 року наказом директора Кривоозерського професійного аграрного ліцею ОСОБА_4 за №204-к до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, що виявилося у невиконанні наказу директора №139-о від 02 листопада 2020 року «Про затвердження посадових інструкцій працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею (т.1 а.с.4).
До вказаної дати згода чи відмова від надання згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності Первинною профспілковою організацією працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею адміністрації ліцею надана не була.
Відповідно до змісту протоколу №5 зборів профспілкового комітету Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею від 10 грудня 2020 року у наданні згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 було відмовлено (т.1 а.с.12-14).
Наказом директора Кривоозерського професійного аграрного ліцею №207-к від 10 грудня 2020 року працівникам ліцею вирішено виплатити щорічну грошову винагороду за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків у 2020 році в розмірі одного посадового окладу. Цим же наказом ОСОБА_1 позбавлено цієї винагороди на підставі наказу від 08.12.2020 №204-к «Про застосування заходу дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » (т.1 а.с.17).
Згідно з довідкою від 25.01.2021 №34 посадовий оклад ОСОБА_1 станом на 01.12.2020 становив 6462 грн.
Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для визнання незаконним та скасування наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення є правильним, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад дисциплінарного проступку і догану було оголошено за відсутності згоди профспілки.
ОСОБА_1 виконувала свої трудові обов`язки на підставі посадової інструкції від 2016 р., в якій регламентовані вимоги до її посади, завдання, обов`язки, права та відповідальність.
Нову посадову інструкцію було затверджено роботодавцем 02 листопада 2020 року і введено в дію наступного дня, тобто з порушенням вимог ст.32 та 252 КЗпП України про повідомлення працівника про зміни умов праці за два місяці та отримання згоди на це профспілки, оскільки позивач є членом виборного профспілкового органу. 
Таким чином, діяння ОСОБА_1 , яка фактично не погоджувалася на продовження роботи у нових умовах у зв`язку з порушенням процедури повідомлення її та профспілки про зміну умов праці, не може бути розцінене як порушення нею трудової дисципліни, а є реалізацією (самозахистом) її прав гарантованих вказаними нормами матеріального права.
За такого оскаржуване рішення суду у вищезазначеній частині зміні або скасуванню не підлягає, бо є законним та обґрунтованим. 
Між тим колегія суддів не може погодитися з висновком суду щодо відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення щорічної грошової винагороди через те, що нею не були заявлені вимоги про визнання незаконним наказу директора ліцею, яким її було позбавлено цієї винагороди у зв`язку з застосуванням до неї дисциплінарного стягнення.
Наявність наказу №207-к від 10 грудня 2020 року не може вплинути на поновлення права позивача за наслідками вирішення даного трудового спору, оскільки єдиною підставою для позбавлення її щорічної грошової винагороди слугувало притягнення до дисциплінарної відповідальності, яке визнано протиправним, а тому ефективним способом захисту її порушеного права буде саме стягнення з відповідача грошової винагороди у розмірі посадового окладу, який на 01 грудня 2020 р. становив 6462 грн.
Посилання відповідача на те, що для стягнення цієї винагороди судом не має підстав, бо її нарахування і розмір залежить від чотирьох чинників, передбачених у постанові КМУ від 05.06.2000 №898, що належить оцінюванню керівником навчального закладу, колегія суддів за вказаних обставин відхиляє.
Згідно зі змістом наказу №207-к від 10 грудня 2020 року щорічної грошової винагороди було позбавлено декілька працівників, але також у зв`язку із застосування до них дисциплінарних стягнень, пов`язаних із запровадженням посадових інструкцій.
Решта працівників ліцею отримали щорічну грошову винагороду у розмірі посадового окладу, тобто без застосування коригуючих критеріїв.
Доказів того, що позивач повинна бути обмежена у праві на отримання щорічної грошової винагороди за іншими ознаками ніж притягнення до дисциплінарної відповідальності матеріали справи не містять.
Виходячи з викладеного, рішення суду в частині відхиленої позовної вимоги підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 .
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо витрат на професійну правничу допомогу, які були нею понесені при розгляді справи в суді першої інстанції, то колегія суддів вважає, що суд правильно застосував до визначення суми витрат критерії їх дійсності, необхідності, розумності їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Але, приймаючи до уваги, що суд апеляційної інстанції скасував рішення щодо відхиленої позовної вимоги ОСОБА_1 , то розмір вказаних витрат з урахуванням тих же критеріїв загалом слід визначити у розмірі 7000 грн, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду у частині розподілу вказаних витрат слід змінити.
Твердження відповідача про те, що розмір витрат не підтверджений належними доказами, які доводять факт їх перерахування, колегія суддів відхиляє, бо вони є недоведеними.
Оскільки рішення суду частково скасоване, а апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена у частині вирішення позовних вимог, то відповідно до норм ч.13 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягає стягненню судовий збір у сумі 1362 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000 грн, розмір яких підтверджений належними доказами та є співмірним із використаним представником часом та складністю справи.

Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Кривоозерського професійного аграрного ліцею залишити без задоволення.
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення щорічної грошової винагороди та розподілу судових витрат на користь Кривоозерського професійного аграрного ліцею скасувати.
 
Позов ОСОБА_1 у частині стягнення на її користь з Кривоозерського професійного аграрного ліцею щорічної грошової винагороди задовольнити.
 
Стягнути з Кривоозерського професійного аграрного ліцею на користь ОСОБА_1 щорічну грошову винагороду за 2020 рік у розмірі 6462 грн.
Рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2021 року в частині стягнення з Кривоозерського професійного аграрного ліцею на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу змінити, збільшивши їх розмір до 7000 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з Кривоозерського професійного аграрного ліцею на користь  ОСОБА_1 за розгляд справи в суді апеляційної інстанції судовий збір у сумі 1362 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту. 

Головуючий О. В. Локтіонова 

Судді С. Ю. Колосовський

О. О. Ямкова 

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2021 року.