ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9169/21 Справа № 171/2193/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кодрян Л. І. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 171/2193/20 
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони:
позивач: Асоціація фермерських господарств «ОЛЬВІЯ»
відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «КОЛОР»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Асоціації фермерських господарств «ОЛЬВІЯ» на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року, яке ухвалено суддею Кодрян Л.І. у м. Апостолове Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 02 липня 2021 року, -
       ВСТАНОВИВ:        
В листопаді 2020 року Асоціація фермерських господарств «ОЛЬВІЯ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «КОЛОР» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія Р2 № 222641 від 10.06.2003 року, відповідач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, кадастровий номер 1220382200:01:030:0017, загальною площею 6,9257 га, що розташована на території Володимирівської сільської ради, Апостолівського району Дніпропетровської області.
12.11.2013 року ОСОБА_1 уклала договір оренди вказаної земельної ділянки з Асоціацією фермерських господарств «ОЛЬВІЯ», строком на п`ять років, тобто до 16.05.2019 року.
При цьому, 08.08.2016 року ОСОБА_1 уклала спадковий договір з ФГ «Пінк Агро», відповідно до якого набувач зобов`язався виконати розпорядження відчужувача, встановлені договором, і в разі смерті відчужувача набуває право власності на нерухоме майно – вищевказану земельну ділянку. Вказаним спадковим договором було передбачено, що після закінчення строку дії договору оренди зазначеної земельної ділянки з АФГ «ОЛЬВІЯ» відчужувач зобов`язується укласти договір оренди відчужуваної земельної ділянки з ТОВ «СП «Колор». З моменту укладення спадкового договору відчужувач може користуватися земельною ділянкою без права розпорядження нею, але з правом передачі в оренду ТОВ «СП «Колор».
08 серпня 2016 року приватним нотаріусом здійснено державну реєстрацію обтяжень вищевказаної земельної ділянки на підставі вищевказаного спадкового договору.
Зазначає, що умови вищевказаного спадкового договору містили заборону права пролонгації попередньо укладеного договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та АФГ «ОЛЬВІЯ» від 12.11.2013 року.
Позивач посилається на те, що 15 червня 2017 року ОСОБА_1 уклала додаткову угоду з АФГ «ОЛЬВІЯ», якою було внесено зміни в істотні умови до попереднього договору оренди щодо продовження строку дії договору та збільшення розміру орендної плати. Проте, вказана додаткова угода не була зареєстрована державним реєстратором у зв`язку з тим, що на підставі спадкового договору, укладеного 08.08.2016 року між ОСОБА_1 та ФГ «Пінк Агро», приватним нотаріусом 08.08.2016 року було накладено обтяження щодо земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 .
17.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФГ «Пінк Агро» про визнання спадкового договору недійсним, зняття заборони на відчуження земельної ділянки. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 липня 2019 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким встановлено нікчемності спадкового договору від 08 серпня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Пінк Агро». Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року зазначене рішення суду апеляційної інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ФГ «Пінк Агро» про визнання спадкового договору недійсним відмовлено. Позовні вимоги в частині зняття заборони на відчуження земельної ділянки задоволено. Знято заборону на відчуження земельної ділянки, кадастровий номер 1220382200:01:030:0017, загальною площею 6,9257 га, що розташована на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, накладену 08 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстровану в реєстрі за № 2689. Застосовані наслідки недійсності правочину, а саме спадкового договору від 08 серпня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Пінк Агро», посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2689. Постанова набрала чинності 19 лютого 2020 року.
29.09.2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу було внесено зміни до відомостей про обтяження щодо заборони права пролонгації попередньо укладеного вищевказаного договору оренди від 12.11.2013 року між АФГ «ОЛЬВІЯ» та ОСОБА_1 , обтяження припинено 29.09.2020 року, відомості до реєстру внесено 30.09.2020 року.
Позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки, укладений ОСОБА_1 з АФГ «ОЛЬВІЯ» від 12.11.2013 року, строк дії якого продовжено додатковою угодою від 15 червня 2017 року на 15 років, є дійсним та підлягає державній реєстрації.
Зазначає, що у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень державним реєстратором було відмовлено, оскільки 02.08.2019 року було зареєстровано договір оренди вищевказаної земельної ділянки за ТОВ «СП «Колор», реєстрацію вказаного права було здійснено обласним комунальним підприємством «Софіївське бюро технічної інвентаризації».
Позивач вважає, що відповідач ТОВ «СП «Колор» порушив переважне право АФГ «ОЛЬВІЯ» на поновлення договору оренди на новий строк, право на реєстрацію чинної додаткової угоди від 15.06.2017 року. 
Позивач вказує, що волевиявлення ОСОБА_1 підтверджує чинність договору оренди землі між нею та АФГ «ОЛЬВІЯ», оскільки зміни до договору оренди здійснені у письмовій формі за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди від 15 червня 2017 року у відповідності до п.36 договору оренди землі від 12.11.2013 року. Строк дії договору у орендодавця з АФГ «ОЛЬВІЯ» закінчується у 2029 році, а договір оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ «СП «Колор», на думку позивача, є незаконним, оскільки він укладений під час дії чинного договору оренди, укладеного між ОСОБА_1 та АФГ «ОЛЬВІЯ» від 12.11.2013 року.
Зазначає, що на даний час АФГ «ОЛЬВІЯ» фактично користується земельною ділянкою, що належить ОСОБА_1 . Будь-яких претензій від ТОВ «СП «Колор» щодо користування землею не надходило. Вважає, що договір оренди, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «СП «Колор» має формальний характер та повинен бути визнаний недійсним. 
На підставі наведеного вище позивач просив суд визнати договір оренди земельної ділянки площею 6,9257 га, кадастровий номер 1220382200:01:030:0017, що розташована на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СП «Колор», зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.08.2019 року за № 32697955, недійсним.
Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, оскільки судом першої інстанції не надано належної оціни тому, що відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала той факт, що вона 15.06.2017 року уклала з позивачем додаткову угоду до договору оренди належної їй земельної ділянки щодо продовження строку дії договору оренди та збільшення розміру орендної плати. Тобто додаткова угода була вчинена між сторонами у письмовій формі та посвідчена особистим підписом відповідача ОСОБА_1 .
Судом першої інстанції не надано юридичної оцінки письмовому доказу, а саме додатковій угоді до договору оренди. 
Апелянт зауважує на тому, що додаткова угода до договору оренди не могла бути зареєстрована, оскільки на підставі спадкового договору від 08 серпня 2016 року були накладені обтяження відносно належної відповідачу ОСОБА_1 земельної ділянки та вказане обтяження діяло до 29.09.2020 року, до моменту ухвалення рішення Верховним Судом у справі, в якій відповідач ОСОБА_1 оскаржувала спадковий договір. 
При цьому відповідач ТзОВ «СП «Колор» 03.06.2019 року, до завершення судового розгляду спору щодо спадкового договору, здійснило реєстрацію договору оренди за спадковим договором, чим порушило переважне право позивача на укладення договору оренди спірної земельної ділянки, передбачене ст. 777 ЦК України. 
Апелянт вважає, що договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 12.11.2013 року, строк якого продовжено на 15 років додатковою угодою від 15.06.2017 року, є дійсним, законим та таким, що підлягає державній реєстрації, тому його дійсність повинна бути захищена на законодавчому рівні. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, представника Асоціації фермерських господарств «ОЛЬВІЯ» - Кудлюка О.І., який підтримав доводи апеляційної скарни та просив її задовольнити, відповідача ОСОБА_1 , яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, кадастровий номер 1220382200:01:030:0017, площею 6,9257 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії Р2 № 222641 від 10.06.2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації № 304/1-р-04 від 05.08.2002 року. Земельна ділянка, яка розташована на території Володимирівської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6).
12.11.2013 року між АФГ «ОЛЬВІЯ», як орендарем, та ОСОБА_1 , як орендодавцем, укладено договір оренди землі № б/н, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради, колишнє КСП «Володимирівське», загальною площею 6,9257 га, за кадастровим номером 1220382200:01:030:0017, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 5 років. Пунктом 8 вказаного договору передбачено, що після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с.7-8).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 21746159 від 16.05.2014 року, державну реєстрацію вищевказаного договору за номером запису про інше речове право 5680358 від 16.05.2014 року здійснено 16.05.2014 року, зазначено строк дії договору до 16.05.2019 року, з правом пролонгації (а.с.10).
Згідно Акту прийому-передачі земельної ділянки від 12.11.2013 року, орендодавець ОСОБА_1 передала, а орендар АФГ «ОЛЬВІЯ» прийняла в оренду земельну ділянку, площею 6,9257 га, яка розташована на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, строком на 5 років, відповідно Державного акту, серія Р2 № 222641 від 10.06.2003 року (а.с.9).
Матеріалами справи встановлено, що 08.08.2016 року між відповідачем ОСОБА_1 та ФГ «Пінк Агро» укладено спадковий договір, згідно якого набувач (ФГ «Пінк Агро») зобов`язався виконати розпорядження відчужувача ( ОСОБА_1 ), встановлені цим договором і у разі її смерті набуває право власності на нерухоме майно - земельну ділянку, площею 6,9257 га, кадастровий номер 1220382200:01:030:0017, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Володимирської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області (п.1.1, п.4.2). Згідно п.1.3 спадкового договору відчужувач засвідчила, що вказана земельна ділянка на момент укладення договору передана в оренду АФГ «ОЛЬВІЯ» та сторони вказаного договору домовилися, що після закінчення строку дії вказаного договору відчужувач зобов`язується укласти договір оренди відчужуваної земельної ділянки з ТОВ «СП «Колор». Пунктом 4.7 спадкового договору передбачено, що у зв`язку з посвідченням цього договору приватним нотаріусом накладається заборона на відчуження земельної ділянки. З моменту укладення цього договору відчужувач може користуватися земельною ділянкою без права розпорядження нею, але з правом передачі в оренду (а.с.154-156).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 226128263 від 30.09.2020 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. 08.08.2016 року зареєстроване обтяження за номером запису 15801759, вид обтяження – заборона на нерухоме майно, особа, майно якої обтяжується – ОСОБА_1 , опис предмета обтяження - земельна ділянка, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради, загальною площею 6,9257 га, за кадастровим номером 1220382200:01:030:0017. Додаткові відомості про обтяження: згідно умов п.3.1 спадкового договору право пролонгації попередньо укладеного 12.11.2013 року договору оренди терміном дії до 16.05.2019 року, відміняється та припиняється. 
Вказане обтяження припинено 29.09.2020 року (а.с.11).
Відповідно до додаткової угоди від 15 червня 2017 року, укладеної між АФГ «ОЛЬВІЯ», як орендарем, та ОСОБА_1 , як орендодавцем, встановлено, що вказаною угодою внесено зміни до умов договору оренди землі, зокрема, щодо продовження строку дії договору, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право (право оренди) 5680358 від 16.05.2014 року, а саме п.8 вказаного договору викладено в такій редакції: «Договір оренди укладено на 15 років, тобто до 2029 року». Відомості про державну реєстрацію вказаної угоди відсутні (а.с.12).
Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 17.11.2020 року, право оренди земельної ділянки загальною площею 6,9257 га, за кадастровим номером 1220382200:01:030:0017, як вид речового права, зареєстровано в державному реєстрі за АФГ «ОЛЬВІЯ» 16.05.2014 року, номер запису 15798842; право оренди земельної ділянки загальною площею 6,9257 га, за кадастровим номером 1220382200:01:030:0017, як вид речового права, зареєстровано в державному реєстрі за ТОВ «СП «Колор» 02.08.2019 року, номер запису 32697955 (а.с.13).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №259001843 від 31.05.2021 року, на підставі договору оренди землі від 03.06.2019 року, укладеного між ТОВ «СП «Колор» та ОСОБА_1 , 02.08.2019 року, відносно земельної ділянки за кадастровим номером 1220382200:01:030:0017, до реєстру внесено запис про інше речове право за № 32697955. Строк дії договору оренди становить 49 років з правом пролонгації та правом передачі в піднайм (суборенду) (а.с.117-118). 
Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ФГ «Пінк Агро», третя особа – ОСОБА_2 , про визнання спадкового договору недійсним відмовлено у повному обсязі (а.с.151-153).
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 липня 2019 року рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення. Встановлено нікчемність спадкового договору від 08 серпня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «ПІНК АГРО», посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В., зареєстрованого в реєстрі за №2688 (а.а.87-92).
Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 липня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення по справі. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Пінк Агро», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Є.В., про визнання спадкового договору недійсним відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Пінк Агро», третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Є.В., про зняття заборони на відчуження земельної ділянки задоволено. Вирішено зняти заборону на відчуження земельної ділянки площею 6,9257 гектарів, розташованої на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1220382200:01:030:0017, накладену 08 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В., зареєстровану в реєстрі за № 2689. Застосовано наслідки недійсності правочину, а саме спадкового договору від 08 серпня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Пінк Агро», посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2688. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути Фермерському господарству «Пінк Агро» 20 (двадцять) тон пшениці. 
Верховний Суд прийшов до наступного висновку: спадковий договір, який укладений сторонами під час дії заборони на відчуження земельних часток (паїв), в частині передачі прав на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними в силу закону (нікчемними), а захист інтересів власника земельної ділянки шляхом визнання недійсним такого спадкового договору не є належним. Крім того, згідно вказаної Постанови зроблено висновок, що оскільки ОСОБА_1 на підставі оскаржуваного спадкового договору від 08 серпня 2016 року, який є нікчемним, отримала у власність від ФГ «Пінк Агро» 20 тон пшениці, то наявні підстави, передбачені ч.5 ст.216 ЦК України, для витребування указаного збіжжя у позивача на користь відповідача (а.с.93-106).
Звертаючись до суду з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним позивач посилався та те, що 15 червня 2017 року ОСОБА_1 уклала додаткову угоду з АФГ «ОЛЬВІЯ», якою було внесено зміни в істотні умови до попереднього договору оренди щодо продовження строку дії договору та збільшення розміру орендної плати. Проте, вказана додаткова угода не була зареєстрована державним реєстратором у зв`язку з тим, що на підставі спадкового договору приватним нотаріусом 08.08.2016 року, який визнано судом нікчемним, було накладено обтяження щодо земельної ділянки ОСОБА_1 . Таким чином позивач вважає, що він має переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки за договором оренди від 12.11.2013 року, укладеним між ОСОБА_1 та Асоціацією фермерських господарств «ОЛЬВІЯ».
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для його задоволення, оскільки договір оренди земельної ділянки, укладений між  ОСОБА_1  та Товариством з обмеженою відповідальністю «СП «Колор», укладений 03.06.2019 року, а саме після спливу строку дії договору оренди землі від 12.11.2013 року – 16.05.2019 року, достатніх та достовірних доказів щодо його пролонгації суду не надано, тому відсутні підстави для визнання оскаржуваного договору оренди недійсним.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч.3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Правовідносини між сторонами в даній справі регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України , правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч.ч.1-5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, якою передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. (ч.4 ст. 124 ЗК України).
Згідно з ч.1 ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до ч.1 ст.19 ст. 27 Закону України «Про оренду землі», строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною (п. «в» ч.3 ст. 152 ЗК України).
Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Таким чином, підстави для визнання правочину недійсним прямо передбачені вищенаведеними нормами права та в разі їх не доведення діє принцип презумпції правомірності правочину.
Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним позивач, як заінтересована особа, посилався на те, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки площею 6,9257 га, кадастровий номер 1220382200:01:030:0017, що розташована на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ «Сільськогосподарське підприємство «Колор», на виконання вимог спадкокового догову, який є нікчемним, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.08.2019 року за № 32697955 є недійсним, оскільки укладений в порушення вимог ст. 215 ЦК України, вимог переважного права позивача на поновлення договору оренди земельної ділянки та, як наслідок, порушенням прав АФГ «ОЛЬВІЯ» під час дії додаткової угоди, укладеної 15 червня 2017 року ОСОБА_1 з АФГ «Ольвія», якою було внесено зміни в істотні умови до попереднього договору оренди щодо продовження строку дії договору до 2029 року та збільшення розміру орендної плати. 
Проте, вказана додаткова угода не була зареєстрована державним реєстратором у зв`язку з тим, що на підставі спадкового договору приватним нотаріусом 08.08.2016 року, який визнано судом нікчемним, було накладено обтяження щодо земельної ділянки ОСОБА_1 .
Отже, позивачем зазначено, з яких підстав, з огляду на положення ст.215 ЦК України, договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «СП «Колор», як оспорюваний, слід визнати недійсним.
Перевіряючи доводи позивача щодо недійсності оспорюваного договору оренди, колегія суддів виходить з наступного.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 15 червня 2017 року, АФГ «Ольвія», скориставшись своїм переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки за договором оренди від 12.11.2013 року, укладеним між ОСОБА_1 та Асоціацією фермерських господарств «ОЛЬВІЯ», уклав з ОСОБА_1 додаткову угоду з АФГ «ОЛЬВІЯ», якою було внесено зміни в істотні умови до попереднього договору оренди щодо продовження строку дії договору та збільшення розміру орендної плати. Проте, вказана додаткова угода не була зареєстрована державним реєстратором у зв`язку з тим, що на підставі спадкового договору приватним нотаріусом 08.08.2016 року було накладено обтяження щодо земельної ділянки ОСОБА_1 .
Перевіряючи підстави неможливості реєстрації державним реєстратором додаткової угоди, укладеної 15 червня 2017 року між ОСОБА_1 та АФГ «ОЛЬВІЯ», колегією суддів враховується, що 08.08.2016 року між відповідачем ОСОБА_1 та ФГ «Пінк Агро» укладено спадковий договір, згідно якого набувач (ФГ «Пінк Агро») зобов`язався виконати розпорядження відчужувача ( ОСОБА_1 ) встановлені цим договором і у разі її смерті набуває право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 6,9257 га, кадастровий номер 1220382200:01:030:0017, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Володимирської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області (п.1.1, п.4.2). Згідно п.1.3 спадкового договору відчужувач засвідчила, що вказана земельна ділянка на момент укладення договору передана в оренду АФГ «Ольвія» та сторони вказаного договору домовилися, що після закінчення строку дії вказаного договору відчужувач зобов`язується укласти договір оренди відчужуваної земельної ділянки з ТОВ «СП «Колор». Пунктом 4.7 спадкового договору передбачено, що у зв`язку з посвідченням цього договору приватним нотаріусом накладається заборона на відчуження земельної ділянки. З моменту укладення цього договору відчужувач може користуватися земельною ділянкою без права розпорядження нею, але з правом передачі в оренду (а.с.154-156).
Вказаний спадковий договір був оспорений ОСОБА_1 шляхом подання останньою 17 липня 2018 року відповідного позову про визнання спадкового договору недійсним. 
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 226128263 від 30.09.2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. 08.08.2016 року зареєстроване обтяження за номером запису 15801759, вид обтяження – заборона на нерухоме майно, особа майно якої обтяжується – ОСОБА_1 , опис предмета обтяження - земельна ділянка, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради, загальною площею 6,9257 га, за кадастровим номером 1220382200:01:030:0017. Додаткові відомості про обтяження: згідно умов п.3.1 спадкового договору право пролонгації попередньо укладеного 12.11.2013 року договору оренди терміном дії до 16.05.2019 року, відміняється та припиняється. 
Вказане обтяження припинено 29.09.2020 року на підставі Постанови Верховного Суду від 19 лютого 2020 року (а.с.11), якою встановлено, що спадковий договір, укладений 08.08.2016 року між ОСОБА_1 та ФГ «Пінк Агро», укладений сторонами під час дії заборони на відчуження земельних часток (паїв), в частині передачі прав на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є нікчемним в силу закону (нікчемними), а захист інтересів власника земельної ділянки шляхом визнання недійсним такого спадкового договору не є належним. Крім того, згідно вказаної Постанови зроблено висновок, що оскільки ОСОБА_1 на підставі оскаржуваного спадкового договору від 08 серпня 2016 року, який є нікчемним, отримала у власність від ФГ «Пінк Агро» 20 тон пшениці, то наявні підстави, передбачені ч.5 ст.216 ЦК України, для витребування указаного збіжжя у позивача на користь відповідача (а.с.93-106).
Крім того колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідно до п. 1.3 спадкового договору, укладеного 08.08.2016 року між ОСОБА_1 та ФГ «Пінк Агро», ОСОБА_1 зобов`язалася після закінчення строку дії договору оренди зазначеної земельної ділянки з АФГ «ОЛЬВІЯ» укласти договір оренди відчужуваної земельної ділянки з ТОВ «СП «Колор». При цьому, 15 червня 2017 року ОСОБА_1 виявила бажання продовжити дію укладеного між нею та Асоціацією фермерських господарств «ОЛЬВІЯ» договору оренди до 2029 року, земельна ділянка, що належить відповідачу ОСОБА_1 по теперішній час перебуває у користуванні АФГ «Ольвія» що свідчить про те, що строк дії вказаного договору не закінчено, чого не заперечувала відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.
На підставі наведено вище колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1  та Товариством з обмеженою відповідальністю «СП «Колор», укладений після спливу строку дії договору оренди землі від 12.11.2013 року – 16.05.2019 року, а достатніх та достовірних доказів щодо його пролонгації суду не надано, оскільки матеріалами справи підтверджено волевиявлення ОСОБА_1 щодо продовження строку дії договору оренди належної їй земельної ділянки, який укладено між ОСОБА_1 та Асоціацією фермерських господарств «Ольвія» 12.11.2013 року строком на п`ять років, дію якого продовжено на підставі додаткової угоди, укладеної 15 червня 2017 року ОСОБА_1 з АФГ «ОЛЬВІЯ», якою було внесено зміни в істотні умови до попереднього договору оренди щодо продовження строку дії договору до 2029 року, яка з об`єктивних підстав не могла бути зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджує чинність договору оренди землі укладеного 12.11.2013 року між ОСОБА_1 та Асоціацією фермерських господарств «Ольвія» з огляду на укладену між ними додаткову угоду до 2029 року, що в свою чергу свідчить про недійсність зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.08.2019 року за № 32697955 договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СП «Колор».
Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних вимог позивача та визнання недійсним договір оренди земельної ділянки площею 6,9257 га, кадастровий номер 1220382200:01:030:0017, що розташована на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колор», зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.08.2019 року за № 32697955.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви по 1051 грн., з кожного, та судовий збір за подання апеляційної скарги по 1576 грн. 50 коп., з кожного, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Асоціації фермерських господарств «ОЛЬВІЯ» задовольнити. 
Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги Асоціації фермерських господарств «ОЛЬВІЯ» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «КОЛОР» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним - задовольнити. 
Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 6,9257 га, кадастровий номер 1220382200:01:030:0017, що розташована на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колор», зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.08.2019 року за № 32697955.
Стягнути з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колор» на користь Асоціації фермерських господарств «ОЛЬВІЯ» судовий збір за подання позову по 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн., з кожного.
Стягнути з ОСОБА_1 та Товаристви з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колор» на користь Асоціації фермерських господарств «ОЛЬВІЯ» судовий збір за апеляційної скарги по 1576 (одна тисяча п`ятсот сімдесят шість) грн. 50 коп., з кожного.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 01 грудня 2021 року. 

Головуючий:
Судді: