Справа № 748/690/21 	Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К. 	
Провадження № 22-ц/802/1164/21  Категорія: 32 	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2021 року                                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В., 
суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного товариства «Олика Агро» про розірвання договору оренди землі, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 17 червня 2021 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.
Покликався на те, що 05 вересня 2016 року ПП «Олика Агро» уклало договір оренди землі із його матір`ю ОСОБА_4 . Згідно цього договору остання передала відповідачу у строкове, платне користування належну їй земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,98 га з кадастровим номером 0721882000:06:000:0844, що знаходиться на території Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Договір було укладено на 7 років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати ОСОБА_4 померла. Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 він отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом та повідомляв відповідача про цю обставину.
Крім того, вказував, що з моменту укладення договору оренди землі орендар ПП «Олика Агро», порушуючи умови договору, ні попередньому орендодавцю ні йому жодного разу не сплачував орендну плату. Тому він звертався до відповідача з вимогою про припинення договору оренди землі, однак відповіді не отримав. 
Враховуючи наведене, просив суд розірвати договір оренди землі від 05 вересня 2016 року , укладений між ОСОБА_4 та ПП «Олика Агро», зареєстрований в Державному реєстрі прав 29.11.2016 за № 29986001 та стягнути з відповідача на його користь судові витрати пов`язані з розглядом справи.
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 17 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
05 липня 2021 року додатковим рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП «Олика Агро» 5000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, у якому зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, дав невірну правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам, які він надав суду.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача, вважаючи доводи апеляційної скарги позивача безпідставними та необґрунтованими, просив рішення суду залишити без змін.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено в судовому засіданні факт повідомлення орендаря – відповідача у встановлений договором оренди землі строк про зміну орендодавця земельної ділянки переданої в оренду.
Відтак відсутні підстави для розірвання спірного договору із-за систематичної несплати відповідачем орендної плати.
Такий висновок суду є правильний.
Встановлено, що 05 вересня 2016 року між ОСОБА_4 та ПП «Олика Агро» було укладено договір оренди землі, відповідно до якого перша надала відповідачу в оренду земельну ділянку площею 1,98 га кадастровий номер 0721882000:06:000:0844, що розташована на території Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с. 19).
Відповідно до умов цього договору його укладено на сім років, зі сплатою орендної плати щорічно у грошовій формі у розмірі 3580 грн 01 коп. у строк до 31 грудня поточного року. При переході права власності на землю від власника землі до іншої особи договір зберігає чинність для нового власника і не є підставою для зміни його умов або розірвання договору. Часткове та/або не систематичне невиконання орендарем обов`язку по виплаті орендної плати не може бути підставою для розірвання договору оренди (а.с. 19-21).
Крім того встановлено, що орендодавець земельної ділянки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 28 листопада 2017 року виконавчим комітетом Дернівської сільської ради Ківерцівського району, Волинської області (а.с. 7).
Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 січня 2019 року, спірну орендовану відповідачем земельну ділянку успадкував позивач ОСОБА_1 , відомості про це в цей же день було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності  (а.с. 8-11).
З наявної в матеріалах справи копії листа від 05 січня 2021 року підписаного позивачем ОСОБА_1 слідує, що він, успадкувавши орендовану відповідачем земельну ділянку після смерті матері ОСОБА_4 , звертався до ПП «Олика Агро-Івест» із вимогою про припинення дії оспорюваного договору оренди землі з 10 лютого 2021 року (а.с. 16-17).
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України щодо підстав дострокового розірвання договору.
За загальними правилами статті 651 ЦК України умовою розірвання договору оренди в односторонньому порядку є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата орендної плати.
Частинами першою-четвертою статті 1481 ЗК України визначено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.
Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням:
кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки;
найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника;
місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси;
платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).
Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки.
Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із частиною першою статті 21 цього Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати (стаття 24 Закону України «Про оренду землі»).        
Положеннями частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» також передбачені умови розірвання договору оренди землі, якими є невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, випадкове знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також підстави, визначені земельним законодавством та іншими законами України.
Отже, за змістом статті 141 ЗК України та статті 32 Закону України «Про оренду землі» однією із підстав розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати, а не разове порушення умов договору у цій частині.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).
Частиною третьою статті 1223 ЦК України визначено, що спадщина належить спадкодавцю від дня відкриття спадщини. Тобто дата оформлення спадщини, а саме отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не може обмежувати можливість реалізації належних спадкоємцю прав власника від дня відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, установивши, що земельна ділянка, яка є предметом договору оренди землі від 05 вересня 2016 року, на момент звернення позивача до суду перейшла у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 у власність позивача ОСОБА_1 , дійшов висновку, що до вказаної особи, як нового власника земельної ділянки, перейшли права та обов`язки первісного орендодавця за вказаним договором.
При цьому суд посилався на положення частини третьої статті 148-1 ЗК України, у якій зазначено, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).
Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
Колегія суддів вважає, що підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки відсутні, отже висновки суду першої інстанцій є правильними.
Зокрема, суд дійшов правильного висновку, що з дати відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання положень статті 148-1 ЗК України, позивач повинен був повідомити відповідача про прийняття ним спадщини та про перехід до нього як спадкоємця прав та обов`язків за договором оренди.
Дотримання вищевказаних дій для власника, до якого перейшло право власності на земельну ділянку є необхідним для отримання виплати орендної плати за укладеним до переходу права власності договором.
Оскільки вказаних дій позивачем зроблено не було, а у ПП «Олика Агро» була відсутня інформація про спадкоємця ОСОБА_1 , до якого перейшли права та обов`язки орендодавця, відтак відповідач з незалежних від нього причин був позбавлений можливості виконати обов`язок щодо виплати орендної плати.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що саме з 27 листопада 2017 року у позивача виникло право вимоги до відповідача про сплату орендної плати.
Доказів про звернення до відповідача у цей період з вимогою про сплату орендної плати та повідомлення про перехід прав та обов`язків за договором оренди позивач ОСОБА_1 не надав. А лише надав запит адвоката Міщук І. В., яка діяла в його інтересах, до ПП «Олика Агро» від 18 листопада 2020 року та копію свого листа про припинення договору оренди землі від 05 січня 2021 року, надісланого іншій юридичній особі ПП «Олика Агро-Інвест».
Відповідно до вимог статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних із нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора.
Внесення належних із боржника кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса на підставі статті 537 ЦК України є правом, а не обов`язком боржника.
Несплата орендної плати у разі відсутності даних про орендодавця і не внесення грошових коштів у депозит не може тлумачитись як систематична несплата орендної плати і бути підставою для розірвання такого правочину.
Вказані правові висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 709/1089/17.
Враховуючи, що при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не допущено порушень норм матеріального та процесуального права, на що вказував позивач, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -
                                            У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 17 червня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді