Справа № 991/7817/21
Провадження № 1-кс/991/7926/21

УХВАЛА

22 листопада 2021 року 	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

(1) Зміст поданої скарги
18.11.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга.
З її змісту вбачається, що 11.11.2021 представником направлено поштою до Харківського територіального управління Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) заяву про вчинення суддею Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 366, 375 Кримінального кодексу України (далі – КК України). 12.11.2021 представником направлено електронною поштою до НАБУ заяву аналогічного змісту.
16.11.2021 нею отримано лист, відповідно до якого, подана заява не містить обставин, що свідчать про наявність вчинення корупційних правопорушень, у зв`язку з чим, вона не підслідна НАБУ. Заява з додатками направлена до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтава.
Представник просить визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, що виразилось у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР), зобов`язати службову особу НАБУ внести до ЄРДР відомості за її заявою.
(2) Позиції учасників провадження
У судовому засіданні представник ОСОБА_3  підтримала доводи, зазначені у скарзі, просила її задовольнити. Вказала, що заява направлена до НАБУ. Однак, жодних відомостей до ЄРДР внесено не було. Пояснила, що під час ознайомлення з матеріалами справи, яка розглядалась суддею ОСОБА_5 виявилось, що до відповідальності притягнуто зовсім іншу особу ніж зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи є підроблені документи. Представник вважає, що суддя вчинила зловживання у власних інтересах та погрожує їй особисто.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явився. Натомість, до суду надійшли пояснення представника НАБУ на скаргу. У них зазначено, що до НАБУ надійшла заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах  ОСОБА_4 , яка зареєстрована 12.11.2021 за № Н-14726, з приводу можливого вчинення суддею Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_5 злочинів, передбачених статтями 364 366 375 КК України за обставин, наведених у заяві, а також з інших питань. У заяві не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ. При цьому, враховуючи, що розгляд порушених у заяві питань не віднесено до компетенції НАБУ, вказану заяву скеровано для розгляду відповідно до компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві. Бездіяльність з боку службових осіб НАБУ відсутня. А тому, просить в задоволенні скарги відмовити та розглянути справу без участі представника НАБУ за наявними письмовими поясненнями.
З урахуванням положень ч. 3 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для її розгляду.
(3) Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні скарги
За приписами ч. 1 ст. 33-1 КПК Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК.
У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК.
У скарзі йдеться про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 366 КК України. В заяві зазначено про вчинення злочинів, передбачених статтями 364, 366, 375 КК України.
Злочин передбачений ст. 364 КК України в даному випадку віднесений до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Водночас, злочини, передбачені статтями 366, 375  КК України не входять до переліку кримінальних правопорушень зазначених в ч. 1 ст. 33-1 КПК.
У зв`язку з цим, відомості  у скарзі за статтями 366, 375 КК України слідчий суддя не має повноважень розглядати, не може встановлювати наявність або відсутність підстав для початку досудового розслідування за цими злочинами. Тому в цій частині скарга не перевіряється.
Що стосується скарги в частині невнесення відомостей до ЄРДР за ст. 364 КК України слідчий суддя приходить до наступних висновків.
На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).
Чинний КПК закріплює наступну процедуру початку досудового розслідування. Так, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК).
Крім цього, відповідно до пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
З аналізу вказаних норм вбачається обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення. При цьому, варто наголосити, що передбачена чинним КПК процедура внесення відомостей не свідчить, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, а передбачає те, що для перевірки відповідних підстав не потрібно проводити оцінку викладених у заяві відомостей, а необхідно перевірити зміст самої заяви.
Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у заяві має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).
У випадку, якщо зі змісту заяви про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ній, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі заяви не мають вноситися до ЄРДР.
Разом з тим, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого – виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (стаття 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК.
Реалізуючи функцію судового контролю, слідчим суддею було досліджено подані скаржником матеріали.
Встановлено, що представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до НАБУ з заявою про вчинення кримінальних правопорушень за статтями 364, 366, 375 КК України суддею Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_5 .
В заяві вказує, що 28.04.2021 суддею розглянуто протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За результатами розгляду ОСОБА_4 визнано винним. Однак, в цей день суддя цілий день була в нарадчій кімнаті, а потім оголошувала вирок в іншій справі. Під час ознайомлення з матеріалами справи нею виявлено чисельні порушення КУПАП та службові підроблення документів, що призвело до постановлення суддею завідомо неправосудного рішення. Нею було встановлено, що прізвища в протоколі та постанові відрізняються. У особи було відібрано заяву, до якої в подальшому вносились додаткові відомості іншими особами. 
Не здійснюючи детального аналізу обставинам, що зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що у ній не наведено конкретних, відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення злочину, визначеного ст. 364 КК України (зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб).
Об`єктивна сторона цього злочину має три обов`язкові ознаки: діяння (тобто використання влади чи службового становища, що полягає у певних діях або бездіяльності суб`єкта); наслідки (тобто певна завдана шкода); причинний зв`язок між діянням і наслідками.
В заяві необґрунтовано зв`язок між діянням у вигляді зловживання владою чи службовим становищем суддею Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_5  та наслідками, у вигляді завданої шкоди. Зазначення заявником про те, що такі дії вчинено шляхом зловживання владою чи службовим становищем, на переконання слідчого судді, зроблено лише з метою віднесення цих дій до підслідності НАБУ. Будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, у заяві не наведено.
Також відсутні дані в заяві про завдання такими діями істотної шкоди або ж тяжких наслідків, що виражалися б у грошовому еквіваленті.
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Більше того, законом визначено можливість притягнення судді до дисциплінарної відповідальності у випадку вчинення дисциплінарного проступку, що здійснюється визначеним законом компетентним органом.
Стаття 126 Конституції України гарантує незалежність і недоторканність суддів, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.
З урахуванням того, що у заяві не зазначено достатніх відомостей, які могли б свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення, слідчий суддя робить висновок, що подана скарга є необґрунтованою. Отже, вона не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-        відмовити у задоволенні скарги представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали оголошено 24.11.2021 о 17:55 год.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1