УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 712/8159/17
провадження № 51-6502ск19
Верховний Суд колегією суддів 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув спільну касаційну скаргу ОСОБА_4 , щодо якого вирішувалось питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та його законного представника ОСОБА_5 , на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Суть питання
Як видно з наданих копій оскаржуваних рішень, суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ухвалою від 18 серпня 2021 року замінила законного представника ОСОБА_4 , щодо якого вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру, з ОСОБА_6 на ОСОБА_5 та задовольнила клопотання ОСОБА_4 про ознайомлення з матеріалами кримінальної справи № 712/8159/17 та наданими прокурором під час судового провадження матеріалами кримінального провадження № 12013250040002044. 
19 серпня 2021 року на адресу Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла заява від ОСОБА_4 у порядку ст. 380 КПК України про роз`яснення вищевказаної ухвали. 
Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ухвалою від 06 жовтня 2021 року відмовила у задоволенні заяви ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 серпня 2021 року.
Не погоджуючись з указаним рішенням судді, ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 оскаржили його до апеляційного суду.
Суддя Черкаського апеляційного суду ухвалою від 22 жовтня 2021 року, на підставі ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) відмовила у відкритті апеляційного провадження за спільною апеляційною скаргою ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_5 на вищезазначену ухвалу судді. 
У спільній касаційній скарзі ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 просять скасувати ухвалу апеляційного суду.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження). 
Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 2 вказаної норми КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Як видно з долученої до касаційної скарги копії судового рішення, ОСОБА_4 та його представник подали апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, постановлену під час судового провадження, якою відмовлено йому у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали, тобто на судове рішення місцевого суду, яке відповідно до вимог ст. 392 КПК України окремому оскарженню не підлягає. 
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади. 
Тому суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за спільною апеляційною скаргою ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_5 .
З огляду на викладене Верховний Суд відзначає, що відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням судового рішення судді, оскарження якого не передбачене процесуальним законом, не є обмеженням доступу до правосуддя.
З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала судді апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, Верховний Суд звертає увагу засудженого на те, що з огляду на системне тлумачення положень ст. 380 КПК України, роз`яснено може бути рішення, постановлене по суті кримінального провадження.
Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 листопада 2019 року (справа № 367/3068/17, провадження за касаційною скаргою № 51-8936кмо18), про те, що роз`ясненню підлягає судове рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду. 
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, оскільки із касаційної скарги та наданого до неї судового рішення убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України відмовити у відкритті касаційного провадження. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 , щодо якого вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру та його законного представника ОСОБА_5 , на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                     ОСОБА_3