ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 602/767/21	Головуючий у 1-й інстанції Костів Л.І. 	
Провадження № 33/817/625/21 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.3 ст.41 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної         відповідальності ОСОБА_1 — адвоката Вальчук М.М.
розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2021 року, 

В С Т А Н О В И Л А :
       Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Ланівці Кременецького району Тернопільської області, зареєстровану АДРЕСА_1 , мешканку АДРЕСА_2 , одружену, освіта вища, громадянку України, фізичну особу підприємця, до адміністративної відповідальності раніше притягувалася 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 ( вісім тисяч п`ятсот) гривень.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 гривні судового збору.
       Згідно даної постанови, ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем, станом на 14 липня 2021 року, допустила порушення трудового законодавства, а саме: в порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 17 червня 2015 року, ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи працівницю, яка продавала товар (світильник), консультувала покупців, розкладала товар на полицях та виконувала інші функції продавця без укладення трудового договору в письмовій формі та без повідомлення до відповідного територіального органу Державної податкової служби.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.3 ст.41 КупАП закрити, звільнивши її від відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. 
       Свої доводи мотивує тим, що її дії не становили суспільної шкоди та не завдали жодних збитків, тому їх слід кваліфікувати як малозначні, а вину вона виззнала і щиро розкаялась.
       Вказує, що при призначенні стягнення судом першої інстанції не було враховано, що накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу погіршить матеріальне становище її сім`ї, оскільки у неї на утриманні перебувають батьки інваліди та син.
Крім того на момент проведення перевірки ОСОБА_2 перебувала у неї на стажуванні, що підтверджується цивільно-правовим договором, а потім з нею укладено трудовий договір, чим усунено допущене порушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши захисника апелянта, яка підтримала апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків. 
       Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.
       Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, зокрема дані протоколу про адміністративне правопорушення серії №ТР5091/146/АВ/ПТ від 14 липня 2021 року (а.с.1 - 2), пояснення до протоколу №ТР5091/146/АВ/ПТ від 14 липня 2021 року (а.с.3), витяг із акту складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду фізичної особи підприємця ОСОБА_1 №ТР5091/146/АВ/ПТ від 14 липня 2021 року (а.с.4 - 6), фотоматеріали (а.с.8), яким суд дав оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.
       Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі врахував вимоги ст.ст. 23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
       Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
       Як вбачається з матеріалів справи, а саме з долученого до апеляційної скарги цивільно-правового договору від 20.06.2021 року на момент проведення перевірки ОСОБА_2 виконувала роботу продавця в магазині на період стажування, а 16.07.2021 року із нею укладено трудовий договір.(а.с.31-32).
       Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь вини, її вік та майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
       На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
       Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

       На підставі наведеного, керуючись ст. 22, 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яку притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — задовольнити.
Постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП — скасувати.
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, оголосити останній усне зауваження, а провадження в справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя