ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 грудня 2021 року           справа №200/7035/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сакуна Віталія Анатолійовича, в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 р. у справі № 200/7035/21 (головуючий І інстанції Волгіна Н.П.) за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів,- 

                                                     УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати заборгованості з пенсії позивачу за період 1 березня 2018 року по 31 липня 2018 року в розмірі 4 356,00 грн;
- стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості з пенсії в сумі 4 356,00 грн;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду та повернення заяви позивача про перерахунок пенсії від 19 лютого 2021 року;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії від 19 лютого 2021 року (а.с. 1-7).
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу заборгованості з пенсії за період 1 березня 2018 року по 31 липня 2018 року в розмірі 4 356,00 грн та в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості з пенсії в сумі 4 356,00 грн закрито (а.с. 94-97).
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що оскільки суд не здійснив судовий контроль за виконанням рішення, так як державним виконавцем, під час примусового виконання рішення суду, було двічі накладено штраф на відповідача, та направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, то єдиним ефективним способом захисту порушених прав позивача є саме стягнення грошових сум в примусовому порядку. При цьому ці суми вже було нараховано відповідачем, але відповідач пояснює свою протиправну поведінку неможливістю сплатити борг за період з 01 березня 2018 року по 31 липня 2018 року, так як потребує додаткового фінансування. Однак таке не узгоджується із законодавством про пенсійне забезпечення та загальнообов`язкове пенсійне страхування.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року по справі № 200/11528/18-а, яке набрало чинності 11 лютого 2019 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дії протиправною, зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково: визнано протиправними дії щодо не зарахування пільгового стажу роботи за Списком № 1 і № 2 в районах Крайньої Півночі на загальних підставах, щодо відмови у прийнятті документів, які підтверджують пільговий стаж роботи на ДВАТ “Шахта Бутівка-Донецька”, на ВП “Шахта 1-3 “Новогродівська” ДП “Селидіввугілля” і в “Шахтобудівельному управлінні №12” тресту “Красноармійськшахтобуд” та зобов`язати прийняти для визначення розміру пенсії Довідку № 165/07 від 24 липня 2018 року про заробітну плату за 1992 рік, копію Особистої картки № 208 форми Т-2, копію Особистої картки № 403 форми Т-2, копію Особистої картки № 18111 форми Т-2, Довідку від 17 липня 2018 року № 26/910 про неможливість надання документів у зв`язку з підтопленням архіву видані ВП “Шахта 1-3 “Новогродівська” ДП “Селидіввугілля”, Довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 1/1-95 від 27 серпня 2018 року, Довідку № 1/1-96 від 27 серпня 2018 року про заробітну плату за період з 1987 року по 1991 рік, Довідку № 1/1-97 від 27 серпня 2018 року про перереєстрацію підприємства Державним відкритим акціонерним товариством “Шахта Бутівка-Донецька”; визнано протиправним та скасовано Розпорядження № 111 від 17 травня 2018 року про перерахунок пенсії та Рішення № 4182 про не зарахування до пільгового страхового стажу Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_1 ; зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи за Списком № 1 на ДВАТ “Шахта Бутівка-Донецька” Виробничого об`єднання по видобутку вугілля “Донецьквугілля” з 02 грудня 1976 року по 26 квітня 1978 року у якості електрослюсаря підземного 3 розряду, в “Шахтобудівельному управлінні № 12” тресту “Красноармійськшахтобуд” з 20 вересня 1978 року по 2 квітня 1979 року у якості учня прохідника та прохідника 4 розряду; на “Шахті Бутівка-Донецька” Виробничого об`єднання по видобутку вугілля “Донецьквугілля” з 5 жовтня 1985 року по 19 лютого 1992 року у якості гірничоробочого підземного з повним робочим днем в шахті, учнем ектрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті та електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті 3 і 4 розряду; на ВП “Шахта 1-3 “Новогродівська” ДП “Селидіввугілля” з 26 лютого 1992 року по 20 вересня 1992 року у якості електрослюсаря підземного 4 розряду; на “Шахті Бутівка-Донецька” Виробничого об`єднання по видобутку вугілля “Донецьквугілля” з 1 березня 1993 року по 29 листопада 1993 року у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті 4 розряду; за Списком № 2 на Донецькому виробничому об`єднанні “Точмаш” з 21 березня 1983 року по 29 грудня 1983 року в гальванічному цеху у якості гальваником; в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 11 серпня 1972 року по 22 вересня 1972 року “Архангельський морський порт” у якості матроса І класу, з 23 листопада 1972 року по 1 травня 1975 року “Архморпуть” “Архангельського управління морських шляхів” Міністерства морського флоту СРСР у якості моториста II класу, навчання на курсах поварів, у якості повара, з 1 травня 1975 року по 30 червня 1975 року “Північне ордена Леніна морське пароплавство” у якості повара, з 12 жовтня 1982 року по 14 лютого 1983 року “Бамтонельстрой” Тунельний загін № 18 у якості відкатник 2 розряду підземних робіт, з 4 січня 1985 року по 20 серпня 1985 року Виробничий житлово-експлуатаційний трест Воркутинського міськвиконкому у якості електро-монтера 4 розряду; зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 та нарахувати і сплатити недоотриманий розмір щомісячної пенсії за період, починаючи з 1 березня 2018 року; в іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 24-34). 
Відповідно до пояснень відповідача, які не заперечуються позивачем, зазначене рішення виконано відповідачем в частині: проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 березня 2018 року: до пільгового стажу позивача за списком № 1 зараховано періоди його роботи з 2 грудня 1976 року по 26 квітня 1978 року, з 20 вересня 1978 року по 2 квітня 1979 року, з 5 жовтня 1985 року по 19 лютого 1992 року; з 26 лютого 1992 року по 20 вересня 1992 року, з 1 березня 1993 року по 29 листопада 1993 року; до пільгового стажу за списком № 2 зараховані періоди роботи позивача: з 21 березня 1983 року по 29 грудня 1983 року, періоди роботи з 11 серпня 1972 року по 22 вересня 1972 року, з 23 листопада 1972 року по 1 травня 1975 року, з 1 травня 1975 року по 30 червня 1975 року, з 1 жовтня 1982 року по 14 лютого 1983 року, з 4 січня 1985 року по 20 серпня 1985 року зараховані до загального стажу роботи позивача (зв.бік а.с. 82).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року по справі № 200/12367/19-а, яке набрало чинності 25 серпня 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково: зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести з 1 березня 2018 року перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 , зарахувавши до його пільгового стажу періоди його роботи в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 11 серпня 1972 року по 22 вересня 1972 року "Архангельський морський порт" у якості матроса І класу, з 23 листопада 1972 року по 1 травня 1975 року "Архморпуть" "Архангельського управління морських шляхів" Міністерства морського флоту СРСР у якості моториста II класу, навчання на курсах поварів, у якості повара, з 1 травня 1975 року по 30 червня 1975 року "Північне ордена Леніна морське пароплавство" у якості повара, з 12 жовтня 1982 року по 14 лютого 1983 року "Бамтонельстрой" Тунельний загін № 18 у якості відкатник 2 розряду підземних робіт та за Списком № 2 на Донецькому виробничому об`єднанні “Точмаш” з 21 березня 1983 року по 29 грудня 1983 року в гальванічному цеху у якості гальваніка; в решті заявлених вимог – відмовлено (а.с. 12-23).
Відповідно до пояснень відповідача, які не заперечуються позивачем, зазначене рішення виконано відповідачем в частині: проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 березня 2018 року: до пільгового стажу зараховано періоди роботи в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 11 серпня 1972 року по 22 вересня 1972 року «Архангельського управління морських шляхів» Міністерства морського флоту СРСР у якості моториста II класу, навчання на курсах поварів, у якості повара, з 1 травня 1975 року по 30 червня 1975 року «Північне ордена Леніна морське пароплавство» у якості повара, з 12 жовтня 1982 року по 14 лютого 1983 року «Бамтонельстрой» Тунельний загін № 18 у якості відкатника 2 розряду підземних робіт та за Списком № 2 на Донецькому виробничому об`єднанні «Точмаш» з 21 березня 1983 року по 29 грудня 1983 року в гальванічному цеху у якості гальваніка (а.с. 83).
Як вбачається із відповіді відповідача від 26 травня 2021 року (вих. №468-1516/К-03/8-0581/21) на звернення позивача від 19 травня 2021 року (а.с. 36-37) та відзиву на позов (а.с. 82-84), донарахована на виконання судового рішення пенсія за період з 1 березня по 31 липня 2018 року в сумі 4 356,00 грн позивачу не сплачена – за поясненням пенсійного органу у зв`язку із відсутністю відповідного фінансування (а.с. 39, 83).
19 травня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати пояснення щодо виконання судових рішень від 12 грудня 2018 року по справі №200/11528/18-а та від 17 січня 2020 року по справі №200/12367/19-а, до якої додав заяву про перерахунок пенсії від 19 травня 2021 року з урахуванням заробітної плати за період з 1987 по 1991 роки на підставі довідки № 1/1-96 від 27 серпня 2018 року (а.с. 36, 35).
Листом від 26 травня 2021 року (вих. № 468-1516/К-03/8-0581/21) Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зазначило, що вказані рішення Донецького окружного адміністративного суду виконані відповідно до покладених судом зобов`язань в повному обсязі; що виплата суми боргу за період з 1 березня 2018 року по 31 липня 2018 року на даний час не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу; що управління повертає без виконання заяву позивача про перерахунок пенсії, так як позивачем до вказаної заяви не додано нотаріально посвідчених копії паспорту та документу про присвоєння РНОКПП (а.с. 38-40).
Будучи не згодним із не сплатою заборгованості з пенсії за період з 01 березня по 31 липня 2018 року в сумі 4 356,00 грн, а також із поверненням без виконання його заяви про перерахунок розміру пенсії на підставі довідки про заробітну плату за період з 1987 по 1991 роки № 1/1-96 від 27 серпня 2018 року, позивач звернувся до суду із даним позовом.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
За приписами ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.
Крім того правилами ч. 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
За змістом частини 1 статті 1 Закону України “Про виконавче провадження” виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
З аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України “Про виконавче провадження”.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.
Приписами статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.
Вимоги статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України диктують, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Колегія суддів звертає увагу, що вищенаведені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
За унормуванням статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не дозволяє ефективно захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.
При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.
Порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає, що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини 5 статті 383 КАС України, відповідно до якої розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.
Колегія суддів також враховує, що ухвалення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.03.2021 року у справі № 580/3376/20.
За вказаних обставин суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.
Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.
Для захисту порушених прав при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року по справі №200/11528/18-а позивач має право звернутись до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виплати йому заборгованості з пенсії за період 1 березня 2018 року по 31 липня 2018 року в розмірі 4 356,00 грн є фактично вимогами про зобов`язання останнього виконати (в повному обсязі) рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року по справі № 200/11528/18-а, а позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості з пенсії в сумі 4 356,00 грн – є одним із способів виконання зазначеного судового рішення в частині зобов`язання пенсійного органу сплатити недоотриманий розмір щомісячної пенсії за період, починаючи з 1 березня 2018 року.
З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Пунктом 4 частини 1 статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд,

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сакуна Віталія Анатолійовича, в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021р. у справі № 200/7035/21 - залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 р. у справі № 200/7035/21 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 14 грудня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                                         Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                               А.А. Блохін

                                                                                                                         І.В. Сіваченко