Справа № 450/3530/19                                Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І. 
Провадження № 22-ц/811/493/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:53

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
                14 вересня 2021 року                                 м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Жукровської Х.І.,
з участю: представника відповідача  ОСОБА_1 –
                                      ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
                                 в с т а н о в и в:
16 жовтня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі – МТСБУ) майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 100000 грн., а з ОСОБА_1 просив стягнути майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 85122 грн. 53 коп., витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 2000 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. 
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду на тій підставі, що в провадження цього суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п.4 ч.1 ст.257 ЦПК).
30 листопада 2020 року представником відповідача ОСОБА_1 – адвокатом Микуш Д.М. надіслано до суду заяву про компенсацію судових витрат, в якій заявник просить відшкодувати за рахунок позивача понесені відповідачем витрати на правничу допомогу в розмірі 14018 грн. 41 коп., оскільки такі витрати понесені внаслідок необґрунтованих дій позивача та зловживання ним процесуальними правами.
Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що з указаним позовом позивач звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області 16 жовтня 2019 року, провадження за яким було відкрите ухвалою суду від 19 листопада 2019 року, в подальшому, 05 лютого 2020 року позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження у справі з тих підстав, що справа не підсудна Пустомитівському районному суду Львівської області, однак, апеляційну скаргу повернуто позивачу ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 березня 2020 року, оскільки вказана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Заявник вважає такі дії позивача зловживанням процесуальним правом.
Окрім того, в позовній заяві позивач підтвердив, що іншого позову до цих же відповідачів з тим самим предметом і з тих самих підстав ним не подано, разом з тим, 16 жовтня 2019 року (в день подання позовної заяви) позивач подав до Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 вересня 2019 року у цивільній справі №450/883/19, якою залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 до МТСБУ, ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання. Вказана ухвала суду про залишення позову без розгляду скасована ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Заявник наголошує, що позивач повторно подав позов із завідомо безпідставними та необґрунтованими позовними вимогами до ОСОБА_1 , оскільки завдана йому (позивачу) і документально підтверджена майнова шкода повністю покривається за рахунок страхового відшкодування.
05 січня 2021 року позивач ОСОБА_3 в особі свого представника – адвоката Луки Т.М. подав до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, вважаючи заявлений розмір відшкодування таких витрат належним чином необґрунтованим і неспівмірним з предметом позовних вимог. 
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 січня 2021 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Микуша Д.М. задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 14018 грн. 41 коп. судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
Ухвалу суду оскаржив представник позивача ОСОБА_3 – ОСОБА_4 , просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.
Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що зазначена тривалість наданих послуг є безпідставною з огляду на предмет спору у справі незначної складності та є неспівмірною з предметом позовних вимог.
З наданого представником відповідача розрахунку вбачається, що такий перелік послуг, як: роз`яснення чинного законодавства, консультації, аналіз чинного законодавства, копіювання документів, – дублюють одна одну, не мали впливу на процес розгляду справи та не потребують спеціальних професійних навиків, а також в описі наявні послуги, які в договорі про надання правової допомоги не передбачались. 
Наголошує, що при визначенні розміру судових витрат, пов`язаних із правовою допомогою, компенсації підлягають лише ті послуги, які вказані у відповідному договорі, а такі послуги в повному обсязі відсутні.
У судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім представника відповідача Сергійка С.Л., не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.
Заслухавши пояснення представника відповідача Сергійка С.Л. в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу є складовою частиною судових витрат по справі.
Статтею 137 ЦПК передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК).
На підтвердження витрат на правничу допомогу стороною відповідача ОСОБА_1 надано договір про надання правової (правничої) допомоги №1 від 02.01.2020 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер, розрахунок витрат на правничу допомогу, акт приймання-виконання робіт від 30.11.2020 року та платіжні доручення від 30.11.2020 року про оплату цих послуг в розмірі 14050 грн. (а.с.41-42, 106-112).
Колегія суддів вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем ОСОБА_1 у суді першої інстанції і описаних в акті приймання-виконання, є необґрунтовано завищеним.
Так, зокрема, подаючи заяву про компенсацію понесених витрат на правничу допомогу, сторона відповідача посилається на те, що позивач вже подавав аналогічний позов до відповідача ОСОБА_1 , тому витрачання адвокатом 3 години на ознайомлення з матеріалами справи і 5 годин на складання відзиву є необґрунтованим.
Окрім того, всі наявні у справі запити адвоката та клопотання (заяви) є необ`ємними, а тому для їх складання адвокату достатньо було витратити по 30 хв. на кожне.
Також необхідно, зазначити, що позиція сторони відповідача по такому спору вже була сформована раніше, при первинному зверненні позивача, а тому вимога про оплату за консультації адвоката щодо правової позиції по справі є безпідставною. 
Отже, належним чином обґрунтованими і співмірними колегія суддів вважає понесені відповідачем витрати на правничу допомогу у розмірі 6447 грн. (ознайомлення з матеріалами справи – 1 год., складання відзиву на позовну заяву – 3 год., складання клопотань, запитів, заяв – 3,5 год. та участь у судових засіданнях). 
Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Колегія суддів, зважаючи на наведені вище доводи сторони відповідача, вважає правильним висновок суду про наявність визначених частиною п`ятою статті 142 ЦПК України підстав для компенсації понесених відповідачем витрат на правничу допомогу за рахунок позивача, але лише на суму 6447 грн., з наведених вище мотивів. 
Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного питання не в повній мірі врахував вимоги статті 137 ЦПК України та не дав належної правової оцінки поданим заявником доказам на підтвердження обґрунтованості понесених відповідачем даного виду судових витрат, на чому наполягала сторона позивача у своєму клопотанні, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом зменшення присуджених з позивача у користь відповідача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу до 6447 грн., а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 задовольнити частково.
Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 січня 2021 року змінити, зменшивши розмір стягуваних із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу до 6447 гривень.
В решті ухвалу суду залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складений 24 вересня 2021 року.

Головуючий:                                                          Бойко С.М. 
Судді:                                                                  Копняк С.М.
                                                        Ніткевич А.В.