КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції: Линник В.Я.
Єдиний унікальний номер справи № 367/3890/21
Апеляційне провадження № 33/824/4120/2021
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
05 жовтня 2021 року                                                                                                           м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ  Мережко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 06 серпня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 06 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. У апеляційній скарзі просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. Клопотання мотивує тим, що справу було розглянуто за його відсутності, копію постанови він не отримував, ознайомився із постановою у Єдиному Державному реєстрі судових рішень.
Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді  у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.
З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 06 серпня 2021 року, а апеляційна скарга на неї подана 25 серпня 2021  року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , докази отримання апелянтом копії постанови у матеріалах справи відсутні. Отже, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови поважними та поновити вказаний строк.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи належно повідомлений.
Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №081866,  ОСОБА_1   19 травня 2021 року о 01-00 год в Київській області, Бучанському районі, смт. Гостомель по вул. Свято-Покровська, 105, керував автомобілем «ВАЗ 21051 » д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, не природна блідість обличчя. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності свідків. 
Своїми діями водій  ОСОБА_1  порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також  встановлено, що постановою Ірпінського міського суду Київської області від 15 квітня 2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.
Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2  ст. 130 КУпАП підтверджується письмовими доказами у матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №081866 від 19 травня 2021 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, що міститься на оптичному диску «Alerus», на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; копією постанови Ірпінського міського суду Київської області від 15 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР установлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Посилання апелянта на те, що працівники поліції, в порушення вимог Інструкції («Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року), не дотримались процедури огляду водія на стан сп`яніння, також оцінюється судом критично, оскільки, як вбачається з відеозапису, що міститься у матеріалах справи, та письмових пояснень свідків, ОСОБА_1 відмовився від такого огляду.
Безпідставними є і твердження апелянта щодо недоведеності факту перебування у стані сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та не потребує доведення факту перебування у стані сп`яніння.
Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.
За таких обставин суд доходить висновку, що постанова Ірпінського міського суду Київської області від 06 серпня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні. А відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 06 серпня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 06 серпня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського                   
апеляційного суду                                                                                          М.В. Мережко