ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" листопада 2021 р. м. Київ           Справа№ 910/20686/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Владимиренко С.В.
суддів:            Ходаківської І.П. 
          Демидової А.М. 

при секретарі судового засідання Островерхій В.Л.  
за участю представників сторін зазначених в протоколі судового засідання від 02.11.2021
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства  «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» 
на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 (повний текст рішення складено 24.06.2021)
у справі № 910/20686/20 (суддя Джарти В.В.)
за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ»
до Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ»
про стягнення 4 832 197,26 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «АПК-ІНВЕСТ» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» (далі по тексту - відповідач) про стягнення 4 832 197,26 грн збитків та судових витрат. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що внаслідок порушення відповідачем податкового законодавства щодо реєстрації податкових накладних з ПДВ у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - ЄРПН), зокрема п. 187.1 ст. 187, 201.4 статті 201 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК), а саме невірне визначення Постачальником дати першої події та незабезпечення ним здійснення відповідного коригування податкових зобов`язань з ПДВ, позивач фактично втратив право на отримання податкового кредиту у розмірі 4    832    197,26 грн, через що поніс прямі фінансові збитки у сумі неотриманого податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 4    832    197,26 грн.     
Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/20686/20 позов Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» до Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» про стягнення 4 832 197,26 грн збитків задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» на користь Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» 4 832 197,26 грн збитків та 72 482,97 грн судового збору.          Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач за результатами здійсненого перерахунку повинен був скласти податкові накладні, у яких дати складання мають відповідати датам першої події за операціями з постачання газу у періодах (місяцях), наступних після травня 2018 року, а саме датами перерахування позивачем авансових платежів за газ, який підлягав поставці (поставлявся) у таких місяцях. Отже, протиправний характер поведінки (бездіяльності) відповідача полягає у порушенні ним податкового законодавства в частині невиконання обов`язку після 11.06.2019 здійснити перерахунок податкових зобов`язань та скласти податкові накладні, у яких дати складання мають відповідати датам першої події за операціями з постачання газу у періодах (місяцях), наступних після травня 2018 року, а саме датами перерахування позивачем авансових платежів за газ, який підлягав поставці (поставлявся) у таких місяцях. Збитками є сума податкового кредиту у розмірі ПДВ, сплаченого позивачем при одержанні послуг з постачання газу відповідно до договору та не отриманого позивачем внаслідок протиправної поведінки (бездіяльності) відповідача у сумі 4 832 197,26 грн. Неотримання податкового кредиту підтверджується витягами з податкових декларацій за період з травня 2018 року по дату подання позову.          
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство  «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/20686/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.  
В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що висновки суду першої інстанції щодо обов`язку відповідача, після набуття законної сили судовим рішенням у справі №905/1269/18, тобто після 11.06.2019, скласти податкові накладні, у яких дати складання мають відповідати датам першої події за операціями з постачання газу у періодах, наступних після травня 2018 року, а саме датам перерахування позивачем авансових платежів за газ, який підлягав поставці у таких місяцях, не ґрунтується на нормах чинного законодавства і є безпідставними. 
Крім того, як зазначає апелянт, судом першої інстанції допущено порушення положень ст. 22 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК) та ст.ст. 218, 224, 225 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК), оскільки суд безпідставно визнав заподіяння позивачу відповідачем збитків у межах суми податкового кредиту у розмірі ПДВ, сплаченого позивачем при одержанні послуг з постачання газу відповідно до Договору та не отриманого позивачем внаслідок протиправної поведінки (бездіяльності) відповідача у сумі 4    832    197,26 грн. Також судом першої інстанції не встановлено наявність вини відповідача, протиправну поведінку останнього та причинно-наслідковий зв`язок, 
Окрім того, за твердженням відповідача, судом першої інстанції не було досліджено обґрунтованості обрання позивачем належного способу захисту, а також норм процесуального законодавства щодо встановлення належності та правомірності обраного способу захисту (ст. 5 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК), а також порядку дослідження та оцінки доказів у справі, встановлення їх належності тощо (ст.ст. 74-79 та ст. 86 ГПК).  
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства  «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі № 910/20686/20. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, пояснення, заяви, клопотання до 18.08.2021. Розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства  «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/20686/20 призначено       на 07.09.2021 об 11 год. 50 хв.     
20.08.2021 від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача, надісланий засобами поштового зв`язку, отже є таким, що поданий вчасно згідно вимог ч. 7 ст. 118 ГПК, за яким позивач просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/20686/20 залишити без змін. 
Позивач, заперечуючи проти вимог та доводів апеляційної скарги посилається на те, що відповідачем не дотримано вимог податкового законодавства та не виконано всіх необхідних та достатніх заходів задля отримання позивачем податкового кредиту у сумі 4    832    197,26 грн. Як зазначає позивач, відповідач, як постачальник природного газу, відповідно до положень п. 187.1 ст. 187 ПК мав оформити та зареєструвати податкові накладні за датами першої події, якими є дати отримання від споживача попередніх оплат за послуги постачання газу у відповідному обсязі газу та його вартості, натомість відповідач оформив та зареєстрував податкові накладні з урахування непогодженої суми, виписаних на дату актів приймання-передачі газу з неналежними обсягами газу та його вартістю. Податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань з ПДВ платника ПДВ - постачальника товарів/послуг, визначених відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК (за правилом «першої події»), у разі здійснення платником ПДВ - постачальником (продавцем) товарів /послуг операції з постачання товарів/послуг, податкова накладна, складена іншою датою, ніж дата виникнення «першої події» за такою операцією, є помилково складеною податковою накладною. При цьому помилка у даті складання податкової накладної не може бути виправлена шляхом подання розрахунку коригувань із зазначенням правильної дати складання такої податкової накладної.  
Позивач також зазначає, що ним доведено наявність збитків, а саме протиправний характер поведінки (бездіяльності) відповідача полягає у порушенні ним податкового законодавства в частині невиконання обов`язку після 11.06.2019 здійснити перерахунок податкових зобов`язань та скласти податкові накладні, у яких дати складання мають відповідати датам першої події за операціями з постачання природного газу у періодах (місяцях), наступних після травня 2018 року, а саме датам перерахування споживачем авансових платежів за газ, який підлягав поставці у таких місяцях. Збитками є сума податкового кредиту у розмірі ПДВ, сплаченого позивачем при одержанні послуг з постачання газу відповідно до Договору та не отриманого позивачем внаслідок протиправної поведінки (бездіяльності) відповідача у сумі 4    832    197,26 грн. 
Щодо причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, то позивач посилається на правову позицію Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 03.08.2018, прийнятої у справі №917/877/17.
07.09.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові заперечення відповідача на відзив позивача. 
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Владимиренко С.В. з 06.09.2021 по 09.09.2021 у відпустці, розгляд справи не відбувся. Після виходу головуючого судді Владимиренко С.В. з відпустки, справу призначено до розгляду, про що Північним апеляційним господарським судом прийнято ухвалу від 10.09.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі № 910/20686/20. Відкладено розгляд     справи на 12.10.2021 о 12 год. 30 хв.           12.10.2021 та 26.10.2021 у судових засіданнях оголошувалась перерва. 
01.11.2021 відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду клопотання про долучення до матеріалів справи інформацію, викладену у додатку. 
Враховуючи те, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 був визначений строк до 18.08.2021 для подання пояснень, заяв, клопотань, заявлене клопотання відповідача залишено без розгляду судом апеляційної інстанції. При цьому, представнику відповідача роз`яснено, що він не позбавлений права надати усні пояснення з приводу даного спору. 
Представник відповідача у судовому засіданні 02.11.2021 підтримав вимоги та доводи свої апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі № 910/20686/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
Представник позивача у судовому засіданні 02.11.2021 заперечив проти вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі № 910/20686/20 залишити без змін. 
Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України    (далі по тексту - ЦК) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених    статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п.п.1, 2  ч. 2    ст. 11 ЦК    підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до приписів ст. 16 ЦК одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.  
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Статтею 224 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК) визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
За частиною 1 ст. 225 ГК до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За результатами розгляду Господарським судом Донецької області справи №905/1269/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ УКРНАФТОБУРІННЯ» до Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» про стягнення 7    708    311,50 грн, з яких 7    029    904,64 грн заборгованості, 527    242,85 грн збитків, 130    968,09 грн пені, 11    556,01 грн 3 % річних 8    639,91 грн штрафу, 20.05.2019 ухвалено судове рішення, яким у задоволені позову відмовлено.  
Ухвалюючи вказане рішення Господарським судом Донецької області встановлені наступні обставини, 28.11.2017 між Приватним акціонерним товариством «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ УКРНАФТОБУРІННЯ» (Постачальник) та Приватним акціонерним товариством «АПК-ІНВЕСТ» (Споживач) було укладено Договір постачання природного газу №АПК/20112017 (Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі та строки, що визначені цим Договором.
Згідно із п. 2.1. Договору обсяг Газу, що планується поставити (надалі - «Плановий обсяг поставки») за Договором протягом 2018 року у кожному календарному місяці (надалі - «Місяць поставки») складає: 3 934 000,00 (три мільйона дев`ятсот тридцять чотири тисячі) кубічних метрів із визначенням у цьому пункті переліком об`єктів Споживача та обсягами на кожен календарний місяць.
Пунктом 2.2. Договору споживання підтвердженого обсягу природного газу протягом розрахункового періоду (місяця) здійснюється, як правило, рівномірно, виходячи з добової норми. Обсяг газу, що має бути поставлений Постачальником підтверджується на підставі заявок Споживача (надалі - заявка), які подаються до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, що передує місяцю поставки. Після затвердження заявки Постачальник з 15 по 20 число місяця, що передує звітному, надає ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» номінацію для її підтвердження та транспортування природного газу протягом місяця.
При відсутності заявки від Споживача на відповідний місяць поставки Постачальник не надає до ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» номінацію на обсяги встановлені в п.2.1. цього Договору обсяги.
Номінація вважається підтвердженою Постачальником з моменту підтвердження місячної номінації ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» на відповідний місяць постачання.
За п. 2.3. Договору у випадку, якщо обсяги споживання газу Споживачем зменшуються (збільшуються), порівняно із замовленим обсягом газу, Споживач повинен письмово, шляхом вручення оригіналу заявки, повідомити про це Постачальника не пізніше 23 (двадцять третього) числа місяця споживання. На підставі такого повідомлення Постачальник додатково передасть або зніме Споживачу замовлений обсяг газу. Споживач та його Постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу в розмірі +- 5% (плюс-мінус п`ять відсотків) без додаткового узгодження сторін.
Споживач зобов`язується укласти договори про надання послуг з транспортування (розподілу) природного газу магістральними газопроводами та газорозподільними мережами з газотранспортними або газорозподільними підприємствами (надалі - газотранспортне підприємство) в пунктах приймання-передачі газу, зазначених у п.3.2. цього Договору. Про укладення цієї угоди Споживач повідомляє Постачальника протягом 3 (трьох) днів з дати її укладення або підписання цього договору, в залежності від того яка подія відбулася раніше. Порядок обліку спожитого газу визначається умовами цих договорів (п.3.1. Договору).
Відповідно до п.3.2. Договору підтверджені обсяги природного газу визначаються за правилами, встановленими Кодексом газотранспортної системи, та доводяться споживачу на умовах укладеного між постачальником та споживачем договору постачання природного газу. Право власності на газ переходить від Постачальника до Споживача (у тому числі по об`єктах споживача) у точках комерційного обліку (на межі балансової належності). Після переходу права власності на газ до Споживача, він несе всі ризики і бере на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.
Приймання-передача газу, поставленого Постачальником Споживачу у звітному місяці, оформлюється щомісячними Актами приймання-передачі газу. Примірник Акту приймання- передачі може бути надісланий Сторонами електронною поштою або факсом за реквізитами зазначеними у Договорі з подальшим дублюванням оригіналу акту поштою (п.3.4. Договору).
Згідно із п.3.5. Договору за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до умов укладених договорів і вимог Кодексу газорозподільних систем.
На підставі отриманих від Споживача даних Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника.
Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу
Пунктом 3.6. Договору на Споживача, зокрема, покладено наступні зобов`язання: 
3.6.1.          своєчасно оплачувати вартість газу та дотримуватись передбаченого Договором режиму його використання; 
3.6.2.          своєчасно підписувати акти приймання-передачі газу та інші документи, необхідні для виконання цього Договору; 
3.6.3.          забезпечити відповідність комерційного вузла обліку газу до вимог Кодексу газотранспортної системи; 
3.6.4.          без перешкод у будь-який час допускати представників Постачальника, повноважних представників Державної інспекції з енергозбереження та представників відповідних газорозподільних, або газотранспортних підприємства: 
3.6.4.1.          для зчитувань показів засобів вимірювальної техніки та для перевірки приладів обліку витрат газу, встановлених на комерційному вузлі обліку газу Споживача, та правильності експлуатації цих приладів; 
3.6.4.2.          для огляду газопроводів Споживача; 
3.6.4.3.          в інших випадках передбачених діючим законодавством України; 3.6.4.4.          негайно повідомляти Постачальника та транспортну організацію про неполадки приладів обліку газу, заміру температури та тиску газу.
Згідно із п.4.1. Договору загальна вартість 1000,00 куб.м газу встановлюється у гривнях України і визначається у Додаткових угодах до цього Договору.
Вартість газу визначається, виходячи з фіксованої ціни, визначеної в п. 4.1 Договору або у Додаткових угодах (п. 5.1 Договору).
За п. 5.2. Договору умови оплати за природний газ, що постачається згідно умов Договору, визначаються в Додаткових угодах до даного Договору. Датою здійснення платежу вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Споживача.
Відповідно до п. 5.3. Договору надлишкові кошти, які надійшли від Споживача, будуть зараховані як попередня оплата за умови відсутності заборгованості за даним Договором.
У платіжних дорученнях Споживач повинен обов`язково зазначати номер договору, дату його підписання, призначення платежу. За наявності заборгованості у Споживача за цим договором Постачальник зараховує кошти, що надійшли від Споживача як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди за цим договором, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу (п. 5.4 Договору).
20 квітня 2018 року Сторонами укладено Додаткову угоду №5 до Договору (Додаткова угода) із наступними умовами:
1.          Споживач зобов`язується прийняти та оплатити, а Постачальник - передати природний газ (надалі - Газ) у травні 2018 року у обсязі 184,000 тис.м.куб (сто вісімдесят чотири тисячі куб.м.), в т.ч.:           Е1С код 56WO09G0YHEKU003 - 184,000 тис.м.куб;
2.          Ціна за 1000 м3 Газу, що передається у травні 2018 року з ПДВ без урахування вартості транспортування газу, становить: 8 750,04 грн (вісім тисяч сімсот п`ятдесят грн. 04 коп.), в тому числі: ціна газу без ПДВ - 7 291,70 грн, ПДВ 20% - 1 458,34 грн.
3.          Вартість Газу, що передається у травні 2018 року, становить без ПДВ 1 341 672,80 грн., ПДВ 268 334,56 грн, разом з ПДВ: 1 610 007,36 грн (один мільйон шістсот десять тисяч сім грн. 36 коп.).
4.          Оплата прийнятого Споживачем у травні 2018 року вартості Газу проводиться на поточний рахунок Постачальника в такому порядку: 100% вартості планового обсягу природного Газу-до 07 травня 2018 року (включно); остаточний розрахунок за фактично спожитий у травні 2018 року Газ - до 07 червня 2018 року (включно).
В платіжних дорученнях на оплату Газу Споживач обов`язково зазначає: «Оплата за газ природний по Договору постачання природного газу від 28.11.2017 №АПК/20112017».
13.12.2016 між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» та Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» було укладено Договір №1612000245 транспортування природного газу, за умовами якого Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому Договорі вартість таких послуг.
За приписами п. 17.1. Договору, він набирає чинності з дня його укладання та розповсюджує свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01.01.2017 на строк до 31.12.2017.
Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього Договору не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.
Додатковою угодою №1 від 21.11.2017 до Договору №1612000245 від 13.12.2016 Сторони узгодили наступне: «Плановий обсяг фізичного транспортування природного газу Замовника на 2018 рік становить 3 934 тис.куб.м, у тому числі по місяцях, зокрема на травень 239,0 тис.куб.м.
Сторони узгодили в першому реченні пункту 17.1. слова «на строк до 31.12.2017» замінити словами «на строк до 31.12.2018».
10.01.2017 між Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» та Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» було підписано договір розподілу природного газу №15-01(17) ТР, який регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання до типового договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до Типового договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3 договору).
За змістом розділу 2 договору за ним оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ.
Облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу.
Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднання та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем. За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ (розділ 5 договору).
Згідно п.7.2 Договору оператор ГРМ має право, зокрема, перевіряти роботу комерційного вузла обліку (лічильника газу), у тому числі встановленого на об`єкті споживача у порядку визначеному Кодексом.
До договору від 10.01.2017 №15-01(17) ТР сторонами погоджено плановий обсяг розподілу природного газу на 2017, складено акт розмежування балансової належності газових мереж, зокрема, Комбікормового заводу (від 10.01.2017), за яким межу балансової належності визначено: місце забезпечення потужності Комбікормового заводу, яке знаходиться на газовому колодязі №1.
Згідно заявки відповідача №223 від 12.04.2017 позивачем було підтверджено номінацію на транспортування природного газу у травні 2018 року в обсязі 184 тис.куб.м.
Відповідачем вартість вказаного обсягу газу була оплачена згідно платіжного доручення №9262 від 07.05.2018.
Згідно даних, отриманих від Оператора ГРМ (ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз») у листі №1313-1609 від 12.06.2018 та Оператора ГТС (АТ «Укртрансгаз») №TSOBИХ-18-1422 від 12.06.2018 загальний використаний (спожитий) обсяг природного газу ПрАТ «АПК-Інвест» у травні 2018 року склав 987,414 тис.куб.м., що значно перевищувало подані та підтверджені до транспортування обсяги природного газу Споживачу.
Ухвалюючи рішення у справі №905/1269/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» до Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про стягнення 7 708 311,50 грн, Господарський суд Донецької області дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки за здійсненим ПАТ «Донецькоблгаз» перерахунком, обсяг спожитого ПрАТ «АПК-Інвест» природного газу у травні 2018 року, склав 40 100 куб. м. (щодо объекту Комбікормовий завод). Цей акт було розглянуто та підписано відповідачем. За результатами підписання вказаного акту-розрахунку від 28.02.2019, ПрАТ «АПК-Інвест» та ПАТ «Донецькоблгаз» підписали акт прийому-передачі природного газу від 28 лютого 2019 року (на послуги з розподілу природного газу розподільними трубопроводами ПАТ «Донецькоблгаз» у травні 2018 року загальним обсягом 169,942 тис.м.куб) та акт прийому-передачі послуги розподілу природного газу від 28.02.2019 (на послуги з розподілу природного газу у травні 2018 року загальним обсягом 169,942 тис.м.куб). Згідно заявки відповідача №223 від 12.04.2017 позивачем було підтверджено відповідачу номінацію на транспортування природного газу у травні 2018 року в обсязі 184 тис.м.куб. Таким чином, відповідачем фактично було спожито природний газ у травні 2018 року в межах заявленого та оплаченого згідно платіжного доручення №9262 від 07.05.2018 обсягу, а відтак заборгованість перед позивачем відсутня. При цьому Господарський суд Донецької області взяв до уваги обставини, встановлені Господарським судом Донецької області у справі №905/1111/18, яким встановлено, що здійснений Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» розрахунок об`єму спожитого Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» за травень 2018 року у розмірі 857 572 м.куб. визнано невірним. 
Як вказує позивач у даній справі, попри його незгоду із обсягами отриманого природного газу у травні 2018 року відповідач у даній справі відобразив послугу з постачання газу у своєму обліку на суму природного газу, визначену у акті приймання-передачі за травень 2018 року, тим самим позбавив позивача у даній справі права на податковий кредит.
Відповідачем у даній справі було відображено постачання природного газу на користь позивача у даній справі у травні 2018 року у податковому обліку в обсязі 987,414 тис.м.куб. на суму 8    639    911,99 грн, в т.ч. ПДВ - 1    439    985,33 грн. 
Відповідно до приписів п. 187.1 ст. 187 ПК датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. 
Згідно п. 192.1 ст. 192 ПК якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.
За твердженнями позивача у даній справі відповідач у даній справі відповідно до положень п. 187.1 ст. 187 ПК мав оформити та зареєструвати податкові накладні із зазначенням дат першої події, які відповідають датам отримання від споживача попередніх оплат за послуги постачання газу, а саме: оплата від 01.06.2018, платіжне доручення №14340 на суму 1 449 256,20 грн, у т.ч. ПДВ 241 542,70 грн; оплата від 27.06.2018 платіжне доручення №19298 на суму 1 543 616,52 грн, у т.ч. ПДВ 257 269,42 грн; оплата від 10.07.2018, платіжне доручення №19748 на суму 58 465,80 грн, у т.ч. ПДВ 9 744,30 грн; оплата від 27.07.2018 платіжне доручення №20329 на суму 1 497 873,06 грн, у т.ч. ПДВ 249 873,06 грн; оплата від 05.09.2018 платіжне доручення №1444 на суму 1 942 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 323 750,00 грн; оплата від 27.09.2018, платіжне доручення №2116 на суму 3 424 260,00 грн, у т.ч. ПДВ 570 710,00 грн; оплата від 24.10.2018, платіжне доручення №188 на суму 3 632 321,88 грн, у т.ч. ПДВ 605 386,98 грн; оплата від 23.11.2018, платіжне доручення №3692 на суму 3 067 289,28 грн, у т.ч. ПДВ 511 289,28 грн; оплата від 26.12.2018, платіжне доручення №5098 на суму 3 561 606,72 грн, у т.ч. ПДВ 593 601,12 грн; оплата від 25.01.2019, платіжне доручення №1045 на суму 3 054 662,28 грн, у т.ч. ПДВ 509 110,38 грн; оплата від 08.02.2019, платіжне доручення №528 на суму 61 257,52 грн, у т.ч. ПДВ 10 209,59 грн; оплата від 27.02.2019, платіжне доручення №2071 на суму 2 536 012,68 грн, у т.ч. ПДВ 422 668,78 грн; оплата від 27.03.2019, платіжне доручення №3287 на суму 811 504,20 грн, у т.ч. ПДВ 135 250,70 грн; оплата від 26.04.2019, платіжне доручення №2286 на суму 1 218 375,00 грн, у т.ч. ПДВ 203 062,50 грн; оплата від 29.05.2019, платіжне доручення №6365 на суму 1 134 182,40 грн, у т.ч. ПДВ 189 030,40 грн.
Як вказує позивач у даній справі відповідачем у даній справі були оформлені та зареєстровані податкові накладні, з урахування непогодженої позивачем суми на дату актів приймання-передачі газу: 
-          акт приймання-передачі газу від 31.05.2018 на суму 7 067 065,81 грн, у т.ч. ПДВ 1 177 844,30 грн, податкова накладна №498 від 31.05.2018 на суму 7 067 065,81 грн, у т.ч. ПДВ 1 177 844,30 грн; 
-          акт приймання-передачі газу №3006 від 30.06.2018 на суму 1 507 722,00 грн, у т.ч. ПДВ 251 287,00 грн, податкова накладна № 428 від 30.06.2018 на суму 1 507 722,00 грн, у т.ч. ПДВ 251 287,00 грн;
-          акт приймання-передачі газу №3107 від 31.07.2018 на суму 1 455 128,47 грн, у т.ч. ПДВ 242 521,41 грн, податкова накладна №387 від 31.07.2018 на суму 1 455 128,47 грн, у т.ч. ПДВ 242 521,41 грн;
-          акт приймання-передачі газу №3108 від 31.08.2018 на суму 1 457 694,82 грн, у т.ч. ПДВ 242 949,14 грн, податкова накладна № 478 від 31.08.2018 на суму 1 457 694,82 грн. у т.ч. ПДВ 242 949,14 грн;
-          акт приймання-передачі газу №3009 від 30.09.2018 на суму 1 764 714,00 грн, у т.ч. ПДВ 294 119,00 грн, податкова накладна № 588 від 30.09.2018 на суму 1 764 714,00 грн, у т.ч. ПДВ 294 119,00 грн;
-          акт приймання-передачі газу №3110 від 31.10.2018 на суму 2 419 949,28 грн, у т.ч. ПДВ 403 324,88 грн, податкова накладна № 277 від 24.10.2018 на суму 295 968,36 грн, у т.ч. ПДВ 49 328,06 грн, податкова накладна № 394 від 31.10.2018 на суму 2 123 980,92 грн, у т.ч. ПДВ 353 996,82 грн;
-          акт приймання-передачі газу №3011 від 30.11.2018 на суму 3 593 577,11 грн, у т.ч. ПДВ 598 929,52 грн, податкова накладна № 244 від 23.11.2018 на суму 943 308,36 грн, у т.ч. ПДВ 157 218,06 грн, податкова накладна № 367 від 30.11.2018 на суму 2 650 268,76 грн, у т.ч. ПДВ 441 711,46 грн;
-          акт приймання-передачі газу №3112 від 31.12.2018 на суму 3 815 428,50 грн, у т.ч. ПДВ 635 904,75 грн, податкова накладна № 245 від 26.12.2018 на суму 911 337,97 грн, у т.ч. ПДВ 151 889,66 грн, податкова накладна № 358 від 31.12.2018 на суму 2 904 090,53 грн, у т.ч. ПДВ 484 015,09 грн;
-          акт приймання-передачі газу №3101 від 31.01.2019 на суму 3 622 864,24 грн, у т.ч. ПДВ 603 810,71 грн, податкова накладна №2501013 від 25.01.2019 на суму 150 571,75 грн, у т.ч. ПДВ 25 095,29 грн, податкова накладна № 3101043 від 31.01.2019 на суму 3 472 292,50 грн, у т.ч. ПДВ 578 715,42 грн;
-          акт приймання-передачі газу №2802 від 28.02.2019 на суму 3 048 692,26 грн, у т.ч. ПДВ 508 115,38 грн, податкова накладна № 2802042 від 28.02.2019 на суму 3 048 692,26 грн, у т.ч. ПДВ 508 115,38 грн;
-          акт приймання-передачі газу №3103 від 31.03.2019 на суму 2 230 923,16 грн, у т.ч. ПДВ 371 820,53 грн, податкова накладна №3103033 від 31.03.2019 на суму 2 230 923,16 грн, у т.ч. ПДВ 371 820,53 грн;
-          акт приймання-передачі газу №3004 від 30.04.2019 на суму 1 469 872,51 грн, у т.ч. ПДВ 244 978,75 грн, податкова накладна №3004009 від 30.04.2019 на суму 1 469 872,51 грн, у т.ч. ПДВ 244 978,75 грн;
-          акт приймання-передачі газу №3105 від 31.05.2019 на суму 1 181 617,58 грн, у т.ч. ПДВ 196 936,26 грн, податкова накладна № 3105083 від 31.05.2019 на суму 1 181 617,58 грн, у т.ч. ПДВ 196 936,26 грн.
Після ухвалення судового рішення у справі №905/1269/18 відповідачем були здійснені наступні коригування: розрахунок коригування № 1006009 від 10.06.2019 на суму - 7 067 065,81 грн, у т.ч. ПДВ -1 177 844,30 грн; розрахунок коригування №1006010 від 10.06.2019 на суму - 85 846,86 грн, у т.ч. ПДВ -14 307,81 грн; податкова накладна №1006012 від 10.06.2019 на суму 1 510 846,49 грн, у т.ч. ПДВ 251 807,75 грн.
З наведеної позивачем у позові таблиці щодо даних постачальника та даних споживача, із зазначенням звітних податкових періодів з травня 2018 року по червень 2019 року, дат першої події, які за даними постачальника відповідають актам наданих послуг, а за даними споживача датам передоплати у ці податкові періоди, сум поставок природного газу з ПДВ та сум ПДВ, які, як за даними постачальника, так і за даними споживача збігаються, вбачається, що сума поставок природного газу з ПДВ складає 28    993    183,58 грн, ПДВ складає 4    832    197,26 грн. 
Суми ПДВ відображені відповідачем у податкових накладних №498 від 31.05.2018,  № 428 від 30.06.2018, №387 від 31.07.2018, № 478 від 31.08.2018, № 588 від 30.09.2018, № 277 від 24.10.2018, № 394 від 31.10.2018, № 244 від 23.11.2018,          №367 від 30.11.2018, №245 від 26.12.2018, № 358 від 31.12.2018, №2501013 від 25.01.2019, № 3101043 від 31.01.2019, №2802042 від 28.02.2019, №3103033 від 31.03.2019, №3004009 від 30.04.2019, № 3105083 від 31.05.2019, № 1006009 від 10.06.2019, №1006010 від 10.06.2019, №1006012 від 10.06.2019, та актах наданих послуг від 31.05.2018, від 30.06.2018. 31.07.2018, від 31.08.2018, від 30.09.2018, від 24.10.2018, від 31.10.2018, від 23.11.2018, від 30.11.2018, від 26.12.2018, від 31.12.2018, від 25.01.2019, від 31.01.2019, від 28.02.2019, від 31.03.2019, від 30.04.2019, від 31.05.2019, від 10.06.2019, від 10.06.2019, від 10.06.2019, виданих, підписаних та зареєстрованих відповідачем в ЄРПН у період з травня 2018 року по червень 2019 року, та які за твердженнями позивача слід було відобразити у податковому обліку у спірні періоди, по першій події (передоплатам 01.06.2018, 27.06.2018, 10.07.2018, 27.07.2018, 27.09.2018, 30.09.2018, 24.10.2018, 23.11.2018, 26.11.2018, 26.12.2018, 25.01.2019, 08.02.2019, 27.02.2019, 27.03.2019, 26.04.2019, 31.05.2019) збігаються. 
Як зазначає відповідач, відносно чого не заперечує позивач, на виконання вказаної норми ПК (п. 192.1 ст. 192) він зменшив обсяг використаного (спожитого) ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» природного газу у травні 2018 року на 817,472 тис.м.куб. (987,414 тис.м.куб (за даними Оператора ГРМ та Оператор ГТС) - 169,942 тис.м.куб (за рішенням суду)) загальною вартістю 7 152 912, 67 грн з ПДВ та ЄРПН два розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №1006009 від 10.06.2019 до податкової накладної №498 від 31.05.2018 та №1006010 від 10.06.2019 до податкової накладної №127 від 14.05.2018 на загальну суму 7 152 912,67 грн з ПДВ (вказані розрахунки коригування зареєстровані позивачем в ЄРПН 26.06.2019); результат перерахунку податкових зобов`язань постачальник (відповідач) відобразив у складі податкової декларації за червень 2019, та направив на адресу позивача акт приймання-передачі природного газу, датований 10.06.2019, коригуючий обсяги газу, вказані в акті приймання-передачі природного газу від 31.05.2018.
Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг (п. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК). 
Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (п. 201.1 ст. 201 ПК). 
Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Таким чином, складені та зареєстровані в ЄРПН відповідачем податкові накладні не зумовили обмеження прав позивача на відображення у відповідних податкових  періодах у складі податкового кредиту сум ПДВ, відображених у цих податкових накладних, а не відображення їх у податковому кредиті позивачем у спірні податкові періоди, не свідчить про протиправну бездіяльність відповідача у зв`язку із невидачею та не реєстрацією податкових накладних у ЄРПН, і не свідчить про виникнення у позивача реальних збитків або/та упущеної вигоди.  
При наявності виданих відповідачем податкових накладених, зареєстрованих у ЄРПН, позивачем не доведено завданням відповідачем реальних збитків у вигляді надлишково сплаченого ПДВ до Державного бюджету України у спірні податкові періоди, яким у розумінні ст. 22 ЦК є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, або упущеної вигоди у вигляді невідшкодованого ПДВ з Державного бюджету України у спірні податкові періоди, якими у розумінні ст. 22 ЦК є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.  
Відповідач був стороною у справі №905/1269/18 за судовим рішенням від 20.05.2019, яке набрало законної сили 11.06.2019, яким у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» до Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» про стягнення 7 708 311,50 грн відмовлено, та здійснив коригування кількісних та вартісних показників, склав розрахунки коригування кількісних та вартісних показників 10.06.2019 за №1006009 до податкової накладної від 31.05.2018 №498 та №1006010 до податкової накладної від 14.05.2018 №127, після набрання законної сили вказаним судовим актом, що свідчить про відсутність у відповідача вини при визначенні податкового зобов`язання з ПДВ за травень 2018 року.  
Слід зазначити, що приписи ст. 192 ПК не встановлюють обов`язку постачальника щодо складення нових податкових накладних з іншою датою «першої події».  
Згідно положень п. 21 Порядку заповнень податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера. 
Зазначене спростовує твердження позивача щодо необхідності здійснення відповідачем виправлення дат складання податкових накладних, наведених позивачем у його таблиці у позові та наявні у матеріалах справи, у вказані податкові періоди, на дати попередніх оплат, оскільки у п. 21 вказаного Порядку не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної.   
Верховний Суд у своїй постанові від 01.04.2019 у справі №909/654/18 визначив,  що під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). 
Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків (шкоди) потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення а саме:  протиправної поведінки; збитків (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками (шкодою); наявності вини особи, яка заподіяла збитки (шкоду). За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Подібні за змістом правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №904/8708/17, від 04.02.2020 у справі №904/8832/17. 
Позивач в порушення приписів ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК не довів та не навів суду належними та допустимими доказами (ст.ст. 76, 77 ГПК) понесення ним збитків у вигляді реальних збитків чи/та упущеної вигоди.   
Посилання позивача на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.08.2019 у справі №917/877/17, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки підставою позову у зазначеній справі була бездіяльність відповідача, яка полягала у невиконанні останнім обов`язку зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, та як наслідок неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, що відповідно зменшило податкове зобов`язання на зазначену суму та фактично є збитками цієї особи. Тоді як у справі №910/20686/20 відповідач видав та здійснив реєстрацію податкових накладних в ЄРПН у спірні податкові періоди, отже, справа №917/877/17 не є релевантною для спірних правовідносин.   
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 4    832    197,26 грн.  
Згідно з ч. 1    ст. 73 ГПК    доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1        ст.        74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст.ст.    76,    77 ГПК належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1    ст. 86 ГПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1    статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1    статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.
В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
Апеляційним господарським судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню.
Відповідно до   ст. 277 ГПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ст. 275 ГПК суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;  3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства  «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» та скасування рішення Господарського суду Києва від 13.05.2021 у справі №910/20686/20 повністю, з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову відмовити, внаслідок невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.      
Згідно   вимоги ст. 129 ГПК судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства  «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі № 910/20686/20 задовольнити. 
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021  у справі №910/20686/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. 
           3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» (85325, Донецька область, Покровський район, село Рівне, вул. Шопена, 1-А, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34626750) на користь Приватного акціонерного товариства  «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» (01010, м. Київ, вул. Московська, 32/2, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 33152471) 108 724,47 грн (сто вісім тисяч сімсот двадцять чотири гривні сорок сім копійок) судового збору за подання апеляційної скарги. 
4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва. 
5. Матеріали справи № 910/20686/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 10.11.2021. 
Головуючий суддя                                                            С.В. Владимиренко 

Судді                                                                                І.П. Ходаківська

                                                                                А.М. Демидова