Справа № 991/6663/21
Провадження № 1-кс/991/6763/21

УХВАЛА
30 вересня 2021 року 	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

(1) Короткий зміст поданої скарги
27.09.2021 судом отримано скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого. Із її змісту вбачається, що 24.09.2021 на електронну пошту НАБУ ОСОБА_3 подав заяву про вчинення суддею Смілянського суду злочину, передбаченого ст.ст. 364, 375 Кримінального кодексу України (далі – КК України).
У заяві він зазначав, що 16.06.2021 ухвалою Смілянського суду на подану скаргу на дії слідчого була прийнята завідомо незаконна ухвала про відмову у зобов`язанні слідчого у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) за порушення санітарних норм, що може призвести до смерті мешканців села.
17.09.2021, як зазначається у скарзі, була прийнята вдруге незаконна ухвала «з метою прикриття злочину з корупційних міркувань про системні крадіжки через систему електронних платежів Приват банку посадовими особами Приват банку в особливо великих розмірах». У скарзі вказується, що «ці дії відбувалися під головуванням молодого судді ОСОБА_4 ».
У своїй заяві до НАБУ ОСОБА_3 просив про внесення за викладеними обставинами відомості до ЄРДР. Водночас, чого до цього часу здійснено не було.
У зв`язку з цим, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, у якій просить зобов`язати слідчого внести до ЄРДР відомості за його заявою та повідомити йому номер кримінального провадження на його електронну пошту.
(2) Позиції учасників, висловлені у судовому засіданні
Належним чином повідомлений про дату та час розгляду скарги, ОСОБА_3 у судове засідання не прибув. Водночас, у своїй скарзі він просив проводити її розгляд без його участі.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином. Натомість НАБУ направило письмові пояснення щодо змісту скарги. У них зазначено, що 24.09.2021 НАБУ було зареєстровано направлену заяву ОСОБА_3 . Відповідно до змісту пояснень реєстрації у ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Водночас, ОСОБА_3 у заяві не наведено об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення суддею певних корупційних правопорушень, здійснення досудового розслідування у яких віднесено до підслідності НАБУ. Крім того, представник НАБУ посилається на положення закону та судової практики, що гарантують незалежність суддів при здійсненні правосуддя.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) та беручи до уваги висловлену заявником позицію щодо розгляду скарги без його участі, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності зазначених осіб.
На підставі положень ч. 4 ст. 107 КПК фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.
(3) Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при розгляді поданої скарги
На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).
Чинний КПК закріплює наступну процедуру початку досудового розслідування. Так, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК).
Крім цього, відповідно до пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
З аналізу вказаних норм вбачається обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення. При цьому, варто наголосити, що передбачена чинним КПК процедура внесення відомостей не свідчить, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Вона передбачає те, що для перевірки відповідних підстав не потрібно проводити детальну оцінку викладених у заяві відомостей, а необхідно перевірити зміст самої заяви.
Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у своїй заяві має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).
У випадку, якщо зі змісту заяви неможливо встановити цих загальних ознак, тобто чи могло бути вчинено злочин взагалі, такі відомості до реєстру внесенню не підлягають.
Реалізуючи функцію судового контролю, слідчим суддею було досліджено подані скаржником матеріали та пояснення, що надійшли від органу, можлива бездіяльність якого оскаржується.
Із матеріалів скарги вбачається, що 24.09.2021 ОСОБА_3 за допомогою засобів електронного зв`язку звернувся до НАБУ із заявою про корупційний злочин. У ній він вказував про вчинення суддею ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 375 КК України.
Про наявність ознак вказаного злочину, на думку заявника, свідчить те, що 16.06.2021 ухвалою Смілянського суду на подану скаргу на дії слідчого була прийнята завідомо незаконна ухвала про відмову у зобов`язанні слідчого у внесенні відомостей до ЄРДР за порушення санітарних норм, що може призвести до смерті мешканців села.
17.09.2021, як зазначається у заяві, була прийнята вдруге незаконна ухвала «з метою прикриття злочину з корупційних міркувань про системні крадіжки через систему електронних платежів Приват банку посадовими особами Приват банку в особливо великих розмірах». У скарзі вказується, що «ці дії відбувалися під головуванням молодого судді ОСОБА_4 ».
Не здійснюючи детального аналізу обставинам, що зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що у ній у загальних рисах не наведено конкретних, відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення суддею корупційного злочину, визначеного у ст. 364 КК України (зловживання владою чи службовим становищем).
Зокрема, стаття 364 КК України визначає кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Частина друга ст. 364 КК України визначає додатковий елемент об`єктивної сторони складу злочину – спричинення діянням тяжких наслідків.
Тяжкими наслідками за вказаною статтею вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян (п. 4 примітки до статті 364 КК України).
Заява, подана ОСОБА_3 , таких відомостей не містить.
Із змісту поданої заяви вбачається, що доводи скаржника ґрунтуються виключно на незгоді із прийнятими суддею рішеннями, мотивами, що у них наведені. При цьому в заяві не зазначено конкретних обставин, що вказували або могли б свідчити про вчинення суддею саме корупційного правопорушення. Оцінка ж судових рішень може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального перегляду.
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Більше того, законом визначено можливість притягнення судді до дисциплінарної відповідальності у випадку вчинення ним дисциплінарного проступку, що здійснюється визначеним законом компетентним органом.
Ст. 126 Конституції України гарантує незалежність і недоторканність суддів, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.
Згідно із ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.
Тобто з урахуванням того, що у заяві не зазначено достатніх відомостей, які могли б свідчити про вчинення суддею корупційного злочину, визначеного ч. 2 ст. 364 КК України, зважаючи на закріплені законодавством України гарантії незалежності судової гілки влади, слідчий суддя робить висновок, що подана скарга є необґрунтованою.
За приписами ч. 1 ст. 33-1 КПК Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці до статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК.
Примітка до статті 45 КК України відносить до корупційних злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК.
Так, лише ч. 2 ст. 364 КК України, яка вказана у заяві ОСОБА_3 , віднесена до підсудності Вищого антикорупційного суду. За ч. 2 ст. 375 КК України слідчий суддя не має повноважень розглядати скаргу, не може встановлювати наявність або відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення цього злочину. Тому в цій частині скарга не перевіряється слідчим суддею.
Отже, у зв`язку з тим, що у заяві ОСОБА_3 не наведено загальних ознак, які могли б свідчити про вчинення суддею корупційного злочину, скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-відмовити у задоволенні скарги  ОСОБА_3  на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На ухвалу слідчого судді впродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1