УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

01 грудня 2021 року 
м. Київ
справа №620/3736/21
адміністративне провадження № К/9901/37801/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Коваленко Н.В.,
суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В.
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про перерахунок довічного грошового утримання в частині зменшення розміру довічного грошового утримання з 84 % до 50 % від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання, починаючи з 19 лютого 2020 року, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області №03/36-778 від 02 березня 2020 року у розмірі 84% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 06 листопада 2020 року № 974140122105 в частині застосування 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді при проведенні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області від 02 березня 2020 року № 03/36-778.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90 % від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області від 02 березня 2020 року № 03/36-778, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про перерахунок довічного грошового утримання ОСОБА_1 в частині зменшення розміру довічного грошового утримання з 84 % до 50 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання ОСОБА_1 , починаючи з 19 лютого 2020 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області №03/36-778 від 02 березня  у розмірі 84% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року. Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 18 жовтня 2021 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання документа про сплату судового збору.

В межах установленого Судом строку скаржником подано платіжний документ про сплату судового збору.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. 

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із відмовою відповідача у здійсненні позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 02 березня 2020 року за № 03/36-778, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Чернігівській області.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої та підпункт «а»» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказані підстави скаржник мотивує відсутністю висновку Верховного Суду щодо відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці. Зазначає, що рішення касаційного суду за наслідками такого розгляду буде мати фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, оскільки суди перших та апеляційних інстанцій по-різному приймають судові рішення в цій категорії справ.

Водночас, колегія суддів зауважує, що Верховний Суд сформував правову позицію щодо відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці (постанови Верховного Суду від 22 жовтня 2021 року у справі № 300/530/21, від 24 вересня 2021 року у справі № 620/5437/20, від 29 вересня 2021 року у справі № 160/9739/20, від 11 жовтня 2021 року у справі № 160/10640/20).

Так, у постанові від 22 жовтня 2021 року у справі № 300/530/21 Верховний Суд дійшов наступного висновку.

«Конституційний Суд України визнав неконституційним увесь пункт 25 розділу XII  Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, у тому числі й щодо можливості обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень Закону № 2453-VI.

На час виникнення спірних відносин у цій справі, право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, його розмір, а також його перерахунок врегульовано положеннями статті 142 Закону № 1402-VIII, частиною четвертою якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, частиною третьою статті 142 Закону № 1402-VIII визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Таким чином, оскільки чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.

Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону № 1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону № 1402- VIII».

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що стаж роботи позивача на посаді судді становить понад 37 років, а тому він має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50% + 34% (17 років роботи на посаді судді понад 20 років х 2).

Вказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 жовтня 2021 року у справі № 300/530/21.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до висновку Верховного Суду, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

2. Надіслати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний