ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року

м. Київ
справа № 750/9743/17
провадження № К/9901/52866/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів:  Желєзного І.В., Мороз Л.Л., провівши у касаційному порядку попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа – Чернігівській обласний військовий комісаріат, про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Вівдиченка Т.Р., Беспалова О.О., Губської Л.В. від 22 травня 2018 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа – Чернігівській обласний військовий комісаріат, про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просив:
— визнати протиправним рішення Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності;
— зобов`язати Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 26 квітня 2017 року пенсію по інвалідності;
— зобов`язати Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 заборгованості, яка виникне внаслідок перерахунку пенсії по інвалідності, починаючи з 26 квітня 2017 року до місяця, з якого почнеться виплата пенсії по інвалідності.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправним рішення Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності.
Зобов`язано Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 26 квітня 2017 року пенсію по інвалідності.
Зобов`язано Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 заборгованості, яка виникне внаслідок перерахунку пенсії по інвалідності, починаючи з 26 квітня 2017 року до місяця, з якого почнеться виплати пенсії по інвалідності.

3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що інвалідність позивача спричинило поранення під час виконання трудових обов`язків, тобто є трудовим каліцтвом, а тому він має право на пенсію по інвалідності незалежно від трудового та страхового стажу. 

4. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2018 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2018 року змінено у мотивувальній частині.
В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2018 року залишено без змін.

5. Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що інвалідність ОСОБА_1 пов`язана із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серії 12 ААА № 782405 від 26 квітня 2017 року), що не є трудовим каліцтвом, у розумінні приписів статей 23, 25 та 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та, з огляду на відсутність складених актів про нещасний випадок на виробництві (форма Н-І), про розслідування нещасного випадку чи аварії ( форма Н-5) та ін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від           22 травня 2018 року в частині зміни мотивувальної частини рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2018 року, в іншій частині постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2018 року – залишити без змін.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, учасником бойових дій, ветераном війни - інвалідом війни II групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

8. У липні 2014 року позивач виконував обов`язки по захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України в зоні проведення АТО, що підтверджується довідкою від 23 червня 2017 року № 1983. 

9. Під час бойових дій 21 липня 2014 року отримав поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 25 грудня 2014 року № 1023, свідоцтвами про хворобу від 02 жовтня 2015 року № 805, від 02 червня 2017 року № 1047.

10. 18 березня 2015 року відповідно до довідки МСЕК серії АВА № 011113 позивачу була встановлена І група інвалідності, причина інвалідності травми пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.

11. 26 квітня 2017 року відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА № 782405 позивачу була встановлена II група інвалідності, причина інвалідності поранення пов`язані з захистом Батьківщини.

12. 27 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

13. Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 23 травня 2017 року № 4996/03 повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з тим, що згідно поданих ним документів він не має необхідного стажу роботи для призначення пенсії по інвалідності.

14. Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

15. Касаційна скарга обґрунтована тим, що нормами чинного законодавства  передбачено такі види пенсії по інвалідності: внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання; загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства). Отже, інвалідність повинна підпадати під один з видів інвалідності, який встановлений законом.

16. Відповідно до статті 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення» інвалідність вважається такою, що настала внаслідок трудового каліцтва, якщо нещасний випадок, який спричинив інвалідність, стався (крім випадків протиправного діяння):
а) при виконанні трудових обов`язків (у тому числі під час відрядження), а також при здійсненні будь-яких дій в інтересах підприємства або організації, хоча б і без спеціального доручення; 
б) по дорозі на роботу або з роботи;
в) на території підприємства, організації або в іншому місці роботи протягом робочого часу (включаючи і встановлені перерви), протягом часу, необхідного для приведення в порядок знарядь виробництва, одягу тощо перед початком або після закінчення роботи;
г) поблизу підприємства, організації або іншого місця роботи протягом робочого часу (включаючи і встановлені перерви), якщо перебування там не суперечило правилам внутрішнього трудового розпорядку;
д) при виконанні державних або громадських обов`язків;
е) при виконанні дій по рятуванню людського життя, по охороні державної, колективної та індивідуальної власності, а також по охороні правопорядку.

17. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

18. Таким чином, інвалідність позивача спричинило поранення під час виконання службових (трудових) обов`язків, по обороні України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, тобто є трудовим каліцтвом, а тому на спірні правовідносини, серед іншого, поширюються норми Закону України «Про пенсійне забезпечення».

19. Бердичівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області подано відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2018 року, у якому воно просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції – без змін. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. 

21. Згідно із частиною першою статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для інвалідів II та III груп від 34 років до досягнення особою 35 років включно - 6 років.

22. Частиною першою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. 

23. Статтею 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров`я, внаслідок: а) трудового каліцтва або професійного захворювання;  б) загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства). 

24. Відповідно до статті 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання (стаття 26) призначаються незалежно від стажу роботи. 

25. Згідно із статтею 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення» інвалідність вважається такою, що настала внаслідок трудового каліцтва, якщо нещасний випадок, який спричинив інвалідність, стався (крім випадків протиправного діяння): 
а) при виконанні трудових обов`язків (у тому числі під час відрядження), а також при здійсненні будь-яких дій в інтересах підприємства або організації, хоча б і без спеціального доручення; 
б) по дорозі на роботу або з роботи; 
в) на території підприємства, організації або в іншому місці роботи протягом робочого часу (включаючи і встановлені перерви), протягом часу, необхідного для приведення в порядок знарядь виробництва, одягу тощо перед початком або після закінчення роботи; 
г) поблизу підприємства, організації або іншого місця роботи протягом робочого часу (включаючи і встановлені перерви), якщо перебування там не суперечило правилам внутрішнього трудового розпорядку; 
д) при виконанні державних або громадських обов`язків; 
е) при виконанні дій по рятуванню людського життя, по охороні державної, колективної та індивідуальної власності, а також по охороні правопорядку. 

26. Частиною першою статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. 

27. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

28. Статтею 20 закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» передбачено, що  залежно від причини інвалідності інваліди з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, поділяються на такі категорії:
а) інваліди війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
б) інші інваліди з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

29. Пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року                 № 1317 передбачено, що особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. 
Причинами інвалідності є: 
загальне захворювання; 
інвалідність з дитинства; 
нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я); 
професійне захворювання; 
поранення, контузії, каліцтва, захворювання: 
- одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час; 
- одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди; 
- одержані в районах бойових дій у період Великої Вітчизняної війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період, а також під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни незалежно від часу їх виконання; 
- одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянських і Великої Вітчизняної воєн та в повоєнний період; 
- пов`язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав; 
- пов`язані з виконанням службових обов`язків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; 
- одержані внаслідок політичних репресій; 
- пов`язані з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій; 
- одержані під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з                       21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (у Революції Гідності);
поранення, контузії, каліцтва, одержані під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення;
захворювання: 
- отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях; 
- пов`язані з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 
- одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку. 

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

30. Пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. 

31. Особи від 34 років до 36 років, визнані інвалідами II групи, мають право на пенсію по інвалідності, за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією включно - 6 років.

32. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

33. Як установлено судом, ОСОБА_1 перебував на військовій службі у Збройних Силах України з 19 серпня 1996 року по 18 травня 2016 року.

34. З огляду на те, що страховий стаж позивача становить понад 6 років при віці, на час встановлення II групи інвалідності, 36 років, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на призначення йому пенсії по інвалідності.

35. Аналіз Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності дає підстави  для висновку, що причинами інвалідності є: загальне захворювання, трудове каліцтво, професійне захворювання, інвалідність з дитинства; для військовослужбовців - поранення, контузія, каліцтво, одержані при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, чи захворювання, пов`язане з перебуванням на фронті, або каліцтво, одержане внаслідок нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, чи захворювання, не пов`язане з перебуванням на фронті, а в спеціально передбачених законодавством випадках - захворювання, одержане при виконанні обов`язків військової служби. Законодавством України можуть бути встановлені й інші причини інвалідності.

36. Виходячи із причини встановлення позивачу II групи інвалідності (поранення, пов`язаного  із захистом Батьківщини) ОСОБА_1 є інвалідом війни.  

37. Ураховуючи, що інвалідність ОСОБА_1 пов`язана із захистом Батьківщини, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що інвалідність позивача не є трудовим каліцтвом, у розумінні статті 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

38. За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин; у ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2018 року – без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  не оскаржується.  

       Суддя-доповідач             Н.В.   Коваленко

Судді                                                                                                                 І.В.   Желєзний 
                                                                                                                          Л.Л. Мороз