Номер провадження: 22-ц/813/6567/21 
Номер справи місцевого суду: 504/2927/20
Головуючий у першій інстанції Сафарова А.Ф.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2021                                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді – Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я., 
за участю секретаря - Чепрас А.І.,
учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 , 
інші учасники справи:
ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
приватний нотаріус ОМНО Левчук Ольга Сергіївна,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_3 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 січня 2021 року у складі судді Сафарової А.Ф.,
в с т а н о в и в:
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,1200 га, кадастровий номер 5122786400:02:001:2890, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 вересня 2020 року заяву задоволено. Накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,1200 га, кадастровий номер 5122786400:02:001:2890, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
18.01.2021 ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 вересня 2020 року.
Заява обґрунтована тим, що вжиті заходи забезпечення позову порушують принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, порушують речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдання значної шкоди позивачу.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 січня 2021 року в задоволені заяви відмовлено. 
Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову про скасування заходів забезпечення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в ухвалі не наведено достатніх та вагомих підстав для відмови у задоволенні заяви, ухвала є необґрунтованою та такою, що порушує його матеріальні права і підлягає скасуванню. Судом першої інстанції не взято до уваги, що заходи забезпечення позову були вжиті судом безпідставно, з урахуванням неправдивих та недопустимих доказів, поданих позивачем. Обраний позивачем спосіб забезпечення позову, не є співмірним заявленим позовним вимогам та такі види забезпечення позову не відповідають позовним вимогам, судом не враховані права інших осіб, які не є сторонами в цій справі. Також позивачем не подано жодних доказів існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у разі невжиття заходів забезпечення позову. при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен, крім іншого, з`ясувати відомості про особу відповідача та про належність йому майна, про накладення арешту на яке просить інша сторона.
17.06.2021 представник ОСОБА_1  надав суду відзив на апеляційну скаргу та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін. Відзив обґрунтований тим, що власником земельної ділянки, що є предметом спору, є мати апелянта, відповідача по справі ОСОБА_2 , проте заходи забезпечення позову оскаржується відповідачем  ОСОБА_3 , якою відчужено незаконно земельну ділянку як представником позивача  ОСОБА_1 по довіреності. Отже, заходи забезпечення позову не оскаржені ОСОБА_2 , яка є власником арештованої земельної ділянки.  ОСОБА_3  не навела жодних аргументів в апеляційній скарзі, яким чином забезпечення позову порушує її права і чому саме підлягають скасуванню. Представник продавця ОСОБА_3 недобросовісно свідчила нотаріусу, що розрахунки за відчужувану за цим договором земельну ділянку проведено відповідно до діючого законодавства України та відсутність будь-яких претензій з цього приводу до покупця. Введення в оману нотаріуса ствердженнями факту попередньої сплати продавцю грошових коштів за договором купівлі-продажу призвело до протиправного безоплатного відчуження земельної ділянки у законного власника ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , як представником продавця, після укладення договору купівлі-продажу, тобто після виконання доручення, довіреності довірителю не було повернуто (скасована довірителем лише у вересні 2020 року), звіту про виконання доручення та виправдні документи (наприклад, звіт про оцінку майна на підтвердження ринкової ціни продажу) не надано, грошові кошти, що належали довірителю за договором купівлі-продажу, не передані. Зазначені дії ОСОБА_3 мали умисний характер, оскільки вона усвідомлювала, що вчиняє правочин усупереч інтересам довірителя та бажала їх настання, не дивлячись на те що вони не відповідали внутрішньому волевиявленню ОСОБА_1 , як власника земельної ділянки. Для введення нотаріуса в оману, представником продавця ОСОБА_3 було підроблено довідку N0182-18 від 18.10.2018, начебто видану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , про те, що на вищевказаній земельній ділянці будь-які будівлі та споруди відсутні. Своїми навмисними шахрайськими діями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 нанесли ОСОБА_1 збитки в розмірі ринкової вартості земельної ділянки, що дорівнюють 800 000 гривень, оскільки оцінка земельної ділянки за 295300 грн не відповідає ринковій вартості, а звіт з оцінки майна, що наданий нотаріусу, визнаний таким, що не відповідає вимогам закону і не може бути використаним.
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання 07.12.2021 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не завили.
Третя особа в судове засідання 07.12.2021 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі учасників справи, які не з`явилися в судове засідання. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 , дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20.10.2018 ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 продала ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,1200 га, кадастровий номер 5122786400:02:001:2890, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявник ОСОБА_1 звертаючись з заявою про забезпечення позову до його подання шляхом накладення арешту на зазначену земельну ділянку послалася на те, що має намір звернутися з позовом про визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки віл 20.10.2018, укладеного між нею в особі представника та ОСОБА_2 та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. 
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вказаної земельної ділянки станом на 10.09.2020 є ОСОБА_2 .
Отже, апелянт ОСОБА_3 не є власником спірної земельної ділянки, а тому забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану земельну ділянку не зачіпає її прав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 17.12.2021.

Головуючий:        
                                       
Судді: