Справа № 444/1022/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Зелізко Р.Й. 
Провадження № 33/811/1532/21                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

23 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Левкуна Дмитра Дмитровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Левкуна Дмитра Дмитровича на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 20 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

                                               в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 грн 40 коп.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 27.04.2020 о 21 год 05 хв на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава-Руська М09 130 км.+950 м., керував автомобілем марки "BMW X5" д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння , а саме : нестійка хода , почервоніння шкірного покриву обличчя, запах алкоголю з порожнини рота водія. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
Не погоджуючись з даною постановою захисник-адвокат Левкун Д.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовківського районного суду Львівської області від 20 липня 2020 року, скасувати зазначену постанову, та винести нову, якою провадження по справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що висновки суду є помилковими з наступних підстав.
Зазначає, що в користуванні ОСОБА_1 не перебував автомобіль марки "BMW X5" державний номерний знак НОМЕР_1 – 27.04.2020 і він вказаним автомобілем на автошляху Тернопіль-Львів-Рава-Руська М09, 130 км.+950 м. не керував.
Звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові зазначено місце проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , станом на 27.04.2020, однак згідно відомостей його паспорта він зареєстрований і проживає в с. Лісний Хлібичин, Коломийського району, Івано-Франківської області з 21.07.2010, а на АДРЕСА_2 – з 08.06.2018. 
Вказує на те, що при розгляді даної справи поліцейським було помилково винесено протокол про адміністративне правопорушення на його ім`я 27.04.2020 через неправильне встановлення особи правопорушника або, можливо, на підставі наданих працівнику поліції недійсних документів. 
Також зазначає, що в оскаржуваній постанові зазначено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , а саме НОМЕР_2 від 30.07.2014, однак у нього наявне посвідчення водія від 24.07.2019 НОМЕР_3 .
Щодо строку на апеляційне оскарження, покликається на те, що копію постанови суду отримано захисником лише 27.09.2021, а також через введені на території України карантинні заходи для запобігання поширенню Covid-19, відтак вважає що такий пропущений з поважних причин. 
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Левкуна Д.Д. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що таку слід залишити без задоволення.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 158223 від 27.04.2020 року (а.с.1); компакт диском із відеозаписом із нагрудної камери поліцейського події, яка мала місце 27.04.2020 року за участі ОСОБА_1 з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження медосвідчення в медичному закладі та від продуття алкотестеру «Drager Alcotest» (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 27.04.2020 року, згідно яких останні були присутні як ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу «Drager Alcotest» та в медичному закладі (а.с.3,4).
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 158223 від 27.04.2020 року (а.с.1), ОСОБА_1 27.04.2020 о 21 год 05 хв на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава-Руська М09 130 км.+950 м., керував автомобілем марки "BMW X5" д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння , а саме : нестійка хода , почервоніння шкірного покриву обличчя, запах алкоголю з порожнини рота водія. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Із процесуальними правами ОСОБА_1 працівниками поліції було ознайомлено, про що останній розписався у протоколі.
Наведене в протоколі стверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 (а.с.3) та ОСОБА_3 (а.с.4), які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою перевірки водія транспортного засобу ОСОБА_1 стало порушення останнім вимог п.п.8.5.1 ПДР. Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 27 квітня 2020 року (а.с.5), 27 квітня 2020 року о 21 год. 05 хв. на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава-Руська М09 130 км.+950 м., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "BMW X5" д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія» та перетнув її, чим порушив п.п.8.5.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 158223 від 27.04.2020 року (а.с.1) складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував та жодних заперечень щодо правомірності таких не висловлював.
На переконання апеляційного суду твердження представника Пасічняка В.М. про відсутність події правопорушення, оскільки ОСОБА_1 взагалі не був присутній на місці події правопорушення   і особа водія зупиненого патрульною поліцією автомобіля встановлена неправильно, спростовується постановою про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення – порушення п.п.8.5.1 ПДР, що стало підставою для зупинення транспортного засобу та яка правопорушником не оскаржувалась. Із вказаної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що особа правопоршуника встановлена відповідно до пред`явленого ним посвідчення водія.
Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості, відтак заперечення ОСОБА_1 та його захисником факту керування транспортним засобом, а також покликання на те, що особу ОСОБА_1 встановлено неправильно або на підставі наданих працівнику поліції недійсних документів апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення відповідальності за вчинене.
Таким чином, встановлені судом першої та апеляційної інстанції дані спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом марки "BMW X5" державний номерний знак НОМЕР_1 – 27.04.2020 на автошляху Тернопіль-Львів-Рава-Руська М09, 130 км.+950 м. 
Щодо невідповідності даних протоколу в частині вказівки місця проживання, а саме у протоколі про адміністративне правопорушення від 27 квітня 2020 року серії ОБ № 158223 (а.с.1) зазначено місцем проживання ОСОБА_1 « АДРЕСА_1 », то такі не свідчать про те, що транспортним засобом керувала інша особа, аніж ОСОБА_1 , оскільки вказана інформація зазначається уповноваженим працівником поліції зі слів особи-водія.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що рішення судді першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на основі всебічно, повно та об`єктивно з`ясованих обставин справи, вина ОСОБА_1 доводиться допустимими, належними та достатніми доказами у справі.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Левкуну Дмитру Дмитровичу строк апеляційного оскарження постанови судді Жовківського районного суду Львівської області від 20 липня 2020 року.
Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 20 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Левкуна Дмитра Дмитровича – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                           Романюк М.Ф.