П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/812/20	
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача  Димерлія О.О.
суддів  Єщенка О.В. ,  Шляхтицького О.І. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року у справі №420/812/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «ВОСТОК» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

У С Т А Н О В И В:
У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК» (далі – позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом, у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0000150402 від 16.01.2020 року.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним, прийняте контролюючим органом всупереч і не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки висновки податкового органу про допущення ПП «Транс Агро» помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних, передбачених пунктом 201.1 статті 201 ПК України є не обґрунтованими.
Перевіркою показників даних податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «ТК «Восток» за вересень 2019 року установлено розбіжності у рядку 20.2.1, а саме: за даними платника 722 832 грн., за даними перевірки 584 205 грн., відхилення складає -138 627 грн. Відповідно до Акта перевірки податковим органом в ході перевірки установлені зазначені відхилення у зв`язку з включенням до розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ (додаток № 3 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 року) сум ПДВ по постачальникам товарів (робіт, послуг, тощо) податкових накладних, які були складено з порушенням (порушено порядок складання податкових накладних (1-а подія).
За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 02 серпня 2021 року прийнято рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК» - задоволено повністю.
Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0000150402 від 16.01.2020 року.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням ДПС в Одеській області подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що підставою для зменшення контролюючим органом суми бюджетного відшкодування стало допущення ПП «Транс Агро» помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних, передбачених пунктом 201.1 статті 201 ПК України (п.201.10 ст.201 ПК України). 
Скаржник зазначає, що враховуючи положення ст. 198 та п. 201.10 ст. 201 ПКУ покупець формує податковий кредит за операцією з придбання товарів/послуг на підставі податкової накладної, складеної за такою операцією, за допомого якої можливо ідентифікувати здійснену операцію та не має права включити до податкового кредиту суму ПДВ, зазначену у податковій накладній, у якій допущено помилку в обов`язкових реквізитах визначених п. 201.1 ст. 201 ПКУ, якщо помилки в реквізитах такої накладної заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст, навіть за умови реєстрації такої податкової накладної в ЄРПН. 
При цьому, відповідно до приписів п. 192.1 ст. 192 ПКУ у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг складається розрахунок коригування до податкової накладної. Право на податковий кредит на підставі податкової накладної, складеної з порушенням податкового законодавства виникає лише після виправлення помилок шляхом складання до такої податкової накладної розрахунку коригування та реєстрації його в ЄРПН.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ВОСТОК» спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.
В силу приписів пункту 1,3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як установлено судом першої та апеляційної інстанцій, відповідно до наказу від 18.11.2019 року №1805 та на підставі положень п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України посадовими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за вересень 2019 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 21.10.2019 року №9245616883).
За наслідками вищеозначеної перевірки складено Акт №618/15-32-04-02/41301451 від 18.12.2019 року (далі - Акт перевірки), висновками якого установлено порушення позивачем:
- п.201.1 ст.201, п.198.6. ст..198, абзацу б) п.200.4 ст.200, п.201.10. ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями) у результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок у банку за вересень 2019 року у розмірі 138 627 грн.;
- п.198.6 ст.198, п. 200.1. ст..200 та абзацу в) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями) у результаті чого завищено суму податного кредиту за вересень у розмірі 31 226 грн. що призвело до завищення від`ємного значення ПДВ (рядок 21 декларації) у розмірі 31 226 грн.
На підставі вищевказаного Акту перевірки, ГУ ДПС в Одеській області прийнято:
- податкове повідомлення-рішення від 16.01.2020 року №0000150402, яким було зазначено про завищення бюджетного відшкодування у сумі 138  627 грн. та нараховані штрафні санкції у сумі 34  657 грн.
Не погоджуючись з рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на установлені обставини, викладений в Акті перевірки висновок податкового органу в частині завищення суми податкового кредиту у вересні 2019 року у розмірі 138 627 грн. є необґрунтованим, а винесене на його підставі спірне податкове повідомлення-рішення є неправомірним, тому підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Приписами пункту 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених згідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, установленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 201.1 статті 201 ПК України установлено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.
Положеннями п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У відповідності до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
В свою чергу, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. За своєю правовою суттю господарською операцією є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підтверджують факт її проведення.
Таким чином, основною (первинною) ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи.
При цьому, оцінюючи обґрунтованість заявленої податкової вигоди адміністративний суд має оцінити обставини вчинення відповідних господарських операцій в їх сукупності та дослідити фактичні правовідносини учасників поставок, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та установити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.
Слід зазначити, що позивач є суб`єктом господарювання, зареєстрованим платником податку на додану вартість з 01.06.2017 року за №200465288. Код основного виду діяльності: 46.21 – оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням та кормами для тварин.
06 травня 2019 року мiж ТОВ «ТК «Восток»  та Приватним підприємством «Транс Агро» укладено Договір поставки № 5 майбутнього врожаю сільськогосподарських культур. 
На виконання умов договору позивачем було здійснено попередню оплату наступними платежами: 200 000.00 грн. платіжним дорученням № 52 від 06.05.2019 року, 50 000.00 грн. платіжним дорученням № 70 від 24.05.2019 року.
Приватним підприємством «Транс Агро» (постачальником) у травні 2019 року були складені наступні податкові накладні, на загальну суму ПДВ 41 666, 66 грн.: податкова накладна №1 від 06.05.2019, сума ПДВ 33 333, 33 грн. та податкова накладна № 3 від 24.05.2019, сума ПДВ 8 333, 33 грн..
Сума ПДВ, сплаченого на користь ПП «Транс Агро» у травні 2019 року, була включена ТОВ «ТК «Восток» до складу податкового кредиту травня 2019 року, що підтверджується додатком 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2019 року.
Як установлено з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки ПП «Транс Агро» у червні місяці здійснило поставку товарів на загальну суму 1  711 128,53 грн., у тому числі ПДВ 285 188,09 гривень.
1) ячмінь врожаю 2019 року 20 169 т, загальною вартістю 96 811,20 грн., в тому числі ПДВ 16135,20 грн., що підтверджується накладною № 1 від 13.06.2019 року; 
2) ячмінь врожаю 2019 року 24 687 т, загальною вартістю 118497,20 грн., в тому числі ПДВ 19749,60 грн., що підтверджується накладною № 2 від 14.06.2019 року; 
3) ячмінь врожаю 2019 року 48672 т, загальною вартістю 233625,60 грн., в тому числі ПДВ 38 937, 60 грн., що підтверджується накладною № 3 від 17.06.2019 року; 
4) ячмінь врожаю 2019 року 133 975 т, загальною вартістю 616284,47 грн., в тому числі ПДВ 102714,08 грн., що підтверджується накладною № 4 від 18.06.2019 року; 
5) ячмінь врожаю 2019 року 54 147 т, загальною вартістю 249075,98 грн., в тому числі ПДВ 41512,66 грн., що підтверджується накладною № 5 від 19.06.2019 року; 
6) ячмінь врожаю 2019 року 24 061 т, загальною вартістю 114289,66 грн., в тому числі ПДВ 19 048, 28 грн., що підтверджується накладною № 6 вiд 20.06.2019 року; 
7) ячмінь врожаю 2019 року 37 883 т, загальною вартістю 179944,10 грн., в тому числі ПДВ 29 990, 68 грн., що підтверджується накладною № 7 вiд 25.06.2019 року;
8) ячмінь врожаю 2019 року 21 600 т, загальною вартістю 102599,92 грн., в тому числі ПДВ 17 099, 99 грн., що підтверджується накладною № 8 від 27.06.2019 року.
Також у червні 2019 року позивач здійснював наступні оплати на користь ПП «Транс Агро», на загальну суму 1 679 773, 25 грн.: 460 000, 00 грн. платіжним дорученням № 84 від 19.06.2019 року; 211 904,00 грн. платіжним дорученням № 86 від 19.06.2019 року; 532 869, 25 грн. платіжним дорученням № 94 від 21.06.2019 року; 475 000,00 грн. платіжним дорученням № 98 вiд 25.06.2019 року.
Приватним підприємством «Транс Агро» у червні 2019 року були складені наступні податкові накладні, на загальну суму ПДВ 282 719, 31 грн.: податкова накладна № 1 від 06.05.2019 року, сума ПДВ 33 333, 33 грн.; податкова накладна № 2 від 24.05.2019 року, сума ПДВ 8 333, 33 грн.; податкова накладна № 1 від 17.06.2019 року, сума ПДВ 35 317, 334 грн.; податкова накладна № 2 від 18.06.2019 року, сума ПДВ 84 452, 094 грн.; податкова накладна № 4 від 18.06.2019 року, сума ПДВ 18 857, 484 грн.; податкова накладна № 5 від 19.06.2019 року, сума ПДВ 41 452, 664 грн.; податкова накладна № 6 вiд 20.06.2019 року, сума ПДВ 19 048, 276 грн.; податкова накладна № 8 від 21.06.2019 року, сума ПДВ 4 364, 792 грн.; податкова накладна № 9 вiд 25.06.2019 року, сума ПДВ 79 166, 666 грн.;
ТОВ «ТК «Восток» до складу податкового кредиту червня 2019 року було включено суму ПДВ у розмірі 282 719, 30 грн., розділ II додатку 5 до Податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року, на підставі податкових накладних, які були зареєстровані постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Аналізуючи зміст акту перевірки колегія суддів установила, що податковий орган не ставить під сумнів фактичне здійснення господарських операцій позивача, а єдиною підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стало установлені податковим органом в ході перевірки розбіжності у рядку 20.2.1 податкової декларації з податку на додану вартість від 21.10.2019 року №9245616883, а саме:
- за даними платника 722 832 грн., за даними перевірки 584 205 грн., відхилення складає -138 627 грн у зв`язку з включенням до розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ (додаток № 3 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 року) сум ПДВ по постачальникам товарів (робіт, послуг, тощо) податкових накладних, які були складені з порушенням (порушено порядок складання податкових накладних (1-а подія).
Судова колегія зазначає, що виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
При цьому, у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно із пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. 
Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.
Аналізуючи наведені приписи чинного законодавства, колегія суддів вказує, що покупець має право на включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сформованих на підставі зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної. У випадку реєстрації податкової накладної, у покупця виникає право на формування податкового кредиту з моменту її реєстрації у ЄРПН.
Якщо при фактичному постачанні товарів виникнуть невідповідність щодо номенклатури товару, його кількості, якості, тощо, покупець зобов`язаний скласти та зареєструвати у ЄРПН відповідний розрахунок корегування до податкової накладної (виписаної за передоплатою). При цьому, податкове законодавство не містить конкретних строків складання такого розрахунку коригування податкової накладної.
Приватним підприємством «Транс Агро» у червні 2019 року були складені податкові накладні, на загальну суму ПДВ 282 719, 31 грн., які зареєстровані постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином апеляційний суд уважає, що в ТОВ «ТК «Восток» були всі законні підстави для віднесення вказаних сум ПДВ до податкового кредиту звітного періоду, навіть якщо у подальшому постачальником буде здійснено коригування до таких податкових накладних у зв`язку із виявленими помилками.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «ТК «Восток» виконані всі умови для формування податкового кредиту, при цьому, позивач та його контрагент є офіційно зареєстрованими платниками ПДВ та мали право на складання податкових накладних. 
Позиція податкового органу про те, що ТОВ «ТК «Восток» повинно було виключити зі складу податкового кредиту суми ПДВ за звітний період, та включити ці суми ПДВ лише після виправлення помилок постачальником шляхом реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування, яким виправлені помилки, не ґрунтується на нормах Податкового кодексу України, в якому відсутні такі обов`язкові для платника податку процедури, зазначені відповідачем.
Разом з цим, судова колегія апеляційного суду звертає увагу на відсутність в Акті перевірки деталізації обставин податкового правопорушення, що суперечить приписам пункту 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 № 727, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за № 1300/27745. 
У відповідності до змісту вказаного пункту, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.
Таким чином, відповідачем при установленні розбіжностей у податковій звітності не було досліджено наданих позивачем до перевірки первинних документів, які є підставою для податкового обліку та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення, фактичний рух активів в процесі здійснення господарських операцій Товариства, грошові показники яких відображаються у податковій звітності.
За таких умов, в силу приписів ст. 72, 74 КАС України, акт перевірки не є належним і допустимим доказом вчинення позивачем порушення податкового законодавства в частині, що призвели до завищення бюджетного відшкодування у сумі 138  627 грн. та нарахування штрафних санкцій у сумі 34 657 грн.
Апеляційний суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний приймати рішення, а дії - вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх, дотримуючись установленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.
Згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.
Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції також ураховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Ураховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що контролюючим органом, як суб`єктом владних повноважень, не доведено склад податкового порушення в частині завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з ПДВ за вересень 2019 року у розмірі 138 627 грн.
За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0000150402 від 16.01.2020 року.
Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до незгоди з рішенням суду першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких судом вже надана оцінка установленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.
З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.
У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень,тому апеляційні скарги залишаються без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року у справі №420/812/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «ВОСТОК» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення. 

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Шляхтицький О.І.