Справа № 168/268/20 	Головуючий у 1 інстанції: Назарук О. В. 	
Провадження № 22-ц/802/1460/21  Категорія: 39 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
30 листопада 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,    
       суддів Карпук А. К., Шевчук Л. Я., 
секретар судового засідання Савчук Т. Ф.,
з участю:
представник відповідача адвоката Зуба В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1  до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання кредитного договору недійсним, за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 11 травня 2021 року,     
 
В С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернувся в суд з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № SAMABWFC00001900253 від 30 січня 2019 року ОСОБА_1  отримав кредит у виді встановлення кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», разом з «Умовами та правилами і Тарифами банку, які викладені на сайті» складає між ним і банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача ОСОБА_1  станом на 06 квітня 2020 року виникла заборгованість - 27661,71 грн. Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість 27661,71 грн, яка складається з наступного: 13658,60 грн - заборгованість за кредитом; 14003,11 грн - заборгованість по відсоткам, а також сплачений судовий збір.
Відповідачем 26 травня 2020 року подано зустрічний позов до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання недійсним кредитного договору № SAMABWFC00001900253 від 30 січня 2019 року. Позов обґрунтовує тим, що між відповідачем та «Акцент-Банком» не було укладено жодного кредитного договору. Вказаний в позовній заяві кредитний договір невідомий відповідачу як такий та був незаконно оформлений на нього, він особисто кредит не оформляв, в анкеті-заяві в графі підпис проставлено не його підпис, тобто є ознаки підробки договору. У зв`язку з фактом втрати паспорта, що підтверджено відповідними довідками, вважає, що можливо невідомі особи скористалися його особистими даними, вчинивши відповідне правопорушення та завдали йому матеріальної шкоди. Просить суд визнати недійсним кредитний договір від 30 січня 2019 року ніби укладений між ним і Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та стягнути на користь ОСОБА_1 з АТ «Акцент-Банк» судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, та оплатою витрат по проведенню судової почеркознавчої експертизи.
Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 11 травня 2021 року у задоволенні первісного позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №SAMABWFC00001900253 від 30 січня 2019 року у розмірі 27 661,71 грн станом на 06 квітня 2020 року та судових витрат у виді судового збору у розмірі 2102 грн відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання кредитного договору №SAMABWFC00001900253 від 30 січня 2019 року недійсним задоволено. Визнано недійсним кредитний договір № SAMABWFC00001900253 від 30 січня 2019 року укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Акцент-Банк». Стягнуто з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, які складаються з витрат на правову допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 
Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» подало апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вважає рішення необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, також посилається на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вказує, що висновок експерта є одним з доказів і повинен досліджуватись в сукупності з іншими доказами. Суд врахував лише висновок експерта, але на надав оцінки іншим доказам - фотографіям, що підтверджують підписання договору саме відповідачем. Відповідач в Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг своїм підписом підтвердив факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому знайомитись з ними на сайті банку. Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» містить умови кредитування, строки, процентну ставку. Паспорт продукту підписано відповідачем. Також він отримав кредитну картку та користувався кредитними коштами. На підтвердження правильності розрахунку заборгованості банком надано банківську виписку. Відповідачем при зверненні до суду з зустрічним позовом не надавались копія договору про наданя правничої допомоги, акт виконаних робіт та квитанція про сплату коштів. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони. 10 000,00 грн витрат на адвоката при сумі позову в 27 000,00 грн є явно завищеною сумою. Сума витрат може складати не більше 3 000,00 грн, враховуючи той факт, що сума тіла кредиту складає менше 14 000,00 грн. Просить скасувати рішення суду першої інтанції, первісний позов задовольнити, відмовити в задоволенні зустрічного позову. Стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що вважає рішення суду першої інстанції обгрунтованим. Клопотанням від 25.02.2021 представник відповідача звернувся до суду першої інстанції про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та наддав відповідні докази. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Позивач подав відповідь на відзив. Зазначає, що відповідачем при зверненні до суду з зустрічним позовом не наддавались копія договору про наданя правничої допомоги, акт виконаних робіт та квитанція про сплату коштів. Ці документи є доказами і повинні бути надані іншій стороні по справі, чого не було зроблено відповідачем. Просить апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача адвокат Зуб В. В. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу відповідача підтримав та просив її задовольнити.
Позивачем в апеляційній скарзі та у відповіді на відзив заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника банку.
       Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши представника відповідача, приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Банком надано Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» відповідно до якого сума/ліміт кредиту становить до 50 000,00 грн, строк кредитування - 240 місяців, мета кредиту - на споживчі цілі, процентна ставка за карткою «Універсальна» - 46,8% річних, за карткою «Універсальна Gold» - 44,4% річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань за кредитом, за карткою «Універсальна» - 7,8% у місяць, за карткою «Універсальна Gold» - 7,4% у місяць.
Судом встановлено, що на підтвердження своїх вимог позивачем надано Анкету-заяву від 30 січня 2019 року за підписом представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.
На підтвердження заборгованості банком надано розрахунок, відповідно до якого у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача ОСОБА_1  станом на 06 квітня 2020 року виникла заборгованість - 27661,71 грн, яка складається з 13 658,60 грн - заборгованість за кредитом; 14 003,11 грн - заборгованість по відсоткам.
Банком не надано доказів отримання ОСОБА_1  картки та яка саме це була картка: картка «Універсальна» чи картка «Універсальна Gold».
Матеріали справи не містять фотографії, яка б підтверджувала факт отримання картки, як на те посилається позивач в апеляційній скарзі, також в матеріалах справи відсутні виписки по рахунку ОСОБА_1 , хоча позивач в апеляційній скарзі посилається на їх наявність.
Відповідно до умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
У разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.
У разі виникнення прострочених зобов`язань за договором клієнт сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної ставки визначеної в тарифах, що діє на дату нарахування відсотків.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідач зазначає, що в листопаді 2019 року на його адресу надійшло два листи від ТОВ «Кредитекспрес юкрейн ел.ел.сі» в яких вказано ніби він станом на 10 жовтня 2020 року має непогашену заборгованість в розмірі 26 029,44 грн за кредитними договорами №1800932987 та №10556455 від 30 січня 2019 року оформлені в акціонерному товаристві «Акцент-Банк».
Додані до позову Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та Правила є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови та Правила мав на увазі і розумів відповідач, підписуючи заяву, та відповідно, чи брав він на себе викладені у них зобов`язання, позивачем суду не надано. 
В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки зміст Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, повністю залежить від волі.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» не містить ніяких посилань на його зв`язок з Анкетою-зявою.
На підставі викладеного правильними є висновки суду першої інстанції про те, що враховуючи відсутність визначення сторонами у анкеті-заяві будь-якої відсоткової ставки за кредитом, доцільно відмовити позивачу у стягненні нарахованих ними 14003,11 грн заборгованості по відсоткам.
Суд першої інстанції врахував, що як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором банком на кредитну картку відповідача неодноразово нараховувались відсотки, комісії та інші обов`язкові платежі, що є дещо більшим, ніж обсяг нарахованої відповідачу заборгованості за тілом кредиту, яка складає 13658,60 грн та всієї заборгованості за кредитним договором, що складає 27661,71 грн, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, а тому підставно відмовив у стягненні заборгованості за кредитом у сумі 27661,714 грн.
Відповідно до висновку експерта за результатами судової почеркознавчої експертизи від 08 лютого 2021 року за №СЕ-19/103-21/525-ПЧ, проведеної у рамках досудового розслідування кримінального провадження № 120200300110000337 від 21 лютого 2020 року, підписи від імені ОСОБА_1 у анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 30 січня 2019 року та в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» від 30 січня 2019 року, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.
       За ст. 203 ЦК України  зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.  Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.  Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.  Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.  Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
       Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
       Судом встановлено, що спірний договір, укладений в письмовій формі, від імені відповідача, підписаний не ним, а іншою особою. Таким чином, спірний договір був укладений без волевиявлення ОСОБА_1 , а тому такий договір є недійсним на підставі ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 141/875/17-ц, від 19.05.2020 у справі № 624/600/16-ц.
       Аналіз норм положень Цивільного кодексу дає підстави для висновку, що законодавство не пов`язує нікчемність цього договору з тою обставиною підписав його позичальник чи ні, і цей договір є оспорюваним. Спірний договір за формою і змістом відповідає вимогам закону, але експертизою підтверджено, що ОСОБА_1 його не підписував. Висновок експертизи для суду немає заздалегідь встановленої сили і оцінюється разом з іншими доказами. Банк не спростував висновок експертизи, який є письмовим доказом.
Правильними є висновки суду першої інстанції про те, що враховуючи, що ОСОБА_1 не визнає факт укладання кредитного договору, та отримання коштів, про що свідчить його заява до підрозділу дізнання Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, а також висновок експерта від 08 лютого 2021 року, відповідно до якого підписи виконанні від імені ОСОБА_1 в анкеті-заяві та паспорті споживчого кредиту, виконанні не ним, а іншою особою, а тому зустрічний позов підлягає задоволенню. Оскільки, ОСОБА_1 не мав волевиявлення щодо укладення кредитного договору, кредитні кошти не отримав, не брав на себе жодного зобов`язання, а тому не має відповідати за кредитним договором від 30 січня 2019 року, укладеним з АТ «Акцент-Банк», за таких обставин первісний позов не підлягає задоволенню.
Інших доказів отримання кредиту саме  ОСОБА_1 , як на те посилається позивач в апеляційній скарзі, матеріали справи не містять.
Щодо доводів апеляційної скарги щодо витрат на правничу допомогу, то таке клопотання надійшло до суду першої інстанції 01.03.2021 поштою, до клопотання додано копію ордеру, копію договору № 24/12-19 від 02.12.2019, копія додаткової угоди від 21.05.2020 до договору, копія акта про надання правової допомоги від 25.02.2021, копія рахунку від 25.02.2021. В додатковій угоді визначено погодинну оплату із розрахунку вартості 1 години допомоги 2000,00 грн. В акті від 25.02.2021 вказано кількість затрачених годин. Також в додатковій угоді до договору передбачено сплату 10 000,00 грн у разі досягнення позитивного для замовника результату в суді.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні первісного позову та про задоволення зустрічного позову. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.
Рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

 
Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.
       Рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 11 травня 2021 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий  

Судді