Справа № 465/482/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Гладишева Х.В. 
Провадження № 22-ц/811/2960/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 
Категорія:60

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       01 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Ванівського О.М.
суддів:Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О., 
секретаря: Симця В.І.,
за участі : апелянта ОСОБА_1 та її представника – адвоката Підгайної Н.Й., позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 – адвоката Підгайної Н.Й. на рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1  про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-
ВСТАНОВИВ:

       В січні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Франківського районного суду м.Львова з позовом до ОСОБА_1 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просив визнати поважною причину пропуску ним 6-місячного строку для прийняття спадщини та надати йому додатковий 3-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини.        
       В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , над якою здійснював опікунство протягом 8 років та після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді частки в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Мати за життя особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробила, а відтак спадкування після її смерті повинне відбуватись за правилами спадкування за законом. Окрім нього, ОСОБА_3 , спадкоємцем померлої ОСОБА_4 є відповідач - ОСОБА_1 , яка проживала з нею однією сім`єю більше п`яти років до дня смерті. Маючи намір прийняти спадщину після померлої матері, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у прийнятті заяви було відмовлено у зв`язку з пропущенням строку. Встановлений законодавством 6-місячний строк для прийняття спадщини, який закінчився 05.01.2021 року, пропустив з поважних причин, оскільки в кінці 6-місячного строку захворів. А тому з метою захисту своїх порушених спадкових прав звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задовольнити.
       Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12 липня 2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено.
       Визначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 908,00 грн. (дев`ятсот вісім) гривень судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із позовом.
       Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 – адвокат Підгайна Н.Й., подавши апеляційну скаргу.
       Вважає, що рішення суду ухвалене з неправильним застосування норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню.
       Вказує, що в рішенні суду першої інстанції зазначається, що пропуск строку для подачі заяви нотаріусу позивачем відбувся через хворобу в останні дні закінчення визначеного законом 6-місячного строку. Проте, беручи до уваги надані позивачем доказами, а саме копію медичної картки амбулаторного хворого не можливо прочитати жодних рекомендацій лікаря, які були надані ОСОБА_3 , та які покладені в основу рішення.
       Зазначає, що сам факт звернення ОСОБА_3 до сімейного лікаря ОСОБА_5 , та існування в медичній картці амбулаторного хворого запису від 11.12.2020 року та 04.01.2021 року про наявність скарг на біль в попереку не є тією безумовною підставою, з якою пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.
       Оскільки ОСОБА_3 з 11.12.2020 року по 04.01.2021 року перебував на робочому місці, відвідував сімейного лікаря, тобто вільно пересувався, тому мав змогу прибути до нотаріуса для відкриття спадщини.
Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 липня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
       Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 та її представника – адвоката Підгайної Н.Й. на підтримання доводів апеляційної скарги, позивача ОСОБА_2 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.
       Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
       Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. 
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахувавши надані стороною позивача відповідні письмові докази (медичні документи), належність, достовірність, допустимість та достатність яких не спростовано стороною відповідача, прийшов до висновку, що гостра раптова хвороба (проблеми із спиною) позивача, якою він обґрунтовував поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини та яка сталася за декілька днів до закінчення шестимісячного строку, дійсно, на думку суду, унеможливило його своєчасне звернення до нотаріуса. Фактично спадкоємець звернувся із заявою про прийняття спадщини відразу після одужання, пропустивши всього вісім днів.
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.
       Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 06.07.2020 року, яка долучена до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
        ОСОБА_4  є матір`ю ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження останнього серії НОМЕР_2 .
       Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 21 червня 2012 року  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано недієздатною. Поряд з цим рішенням Франківського районного суду м.Львова від 16 жовтня 2012 року, враховуючи подання органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації м.Львова про доцільність призначення опікуна ОСОБА_4 від 17 серпня 2012 року за №35-3968, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено опікуном над недієздатною  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
       Після смерті ОСОБА_4 в порядку вимог ст. 1220 ЦК України, відкрилась спадщина на все належне їй на момент смерті майно, в тому числі на частку в квартирі за адресою:  АДРЕСА_1 .
       Згідно долученого до матеріалів справи договору купівлі-продажу квартири від 27 січня 2016 року судом встановлено, що квартира за адресою:  АДРЕСА_1 , належить на праві спільної власності померлій ОСОБА_4 та відповідачу ОСОБА_1 . Частка кожного із співвласників становить – Ѕ . Купівлю частки квартири в інтересах недієздатної ОСОБА_4 було здійснено її законним представником – опікуном згідно рішення Франківського районного суду м.Львова від 16 жовтня 2012 року на підставі Розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №316 від 17 липня 2014 року «Про внесення змін до Розпорядження районної адміністрації від 08 липня 2014 року №302» ОСОБА_3 .
        ОСОБА_4 за життя особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробила, а відтак спадкування після її смерті здійснюється за правилами спадкування за законом.
        ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 є єдиними спадкоємцями за законом померлої  ОСОБА_4 .
       З копії паспорта громадянина України  ОСОБА_1 вбачається, що позивач  ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 є подружжям ( у заяві від 12.07.2021 року позивач зазначає, що шлюб розірвано).
       Відповідач ОСОБА_1 своїм законодавчо передбаченим правом на оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4 скористалась, звернувшись в межах 6-місячного строку для прийняття спадщини до нотаріуса із відповідною письмовою заявою.
       Позивач ОСОБА_3 , бажаючи реалізувати свої спадкові права, звернувся 13.01.2021 року до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, листом за №12/02-14 від 13 січня 2021 року за підписом приватного нотаріуса повідомлено позивача ОСОБА_3 про пропуск, передбаченого положеннями ст.1270 ЦК України, 6-місячного строку для прийняття спадщини. Крім того, роз`яснено право на звернення до суд у відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України із позовом до суду про визначення додаткового йому строку для прийняття спадщини, пропущеного з поважної причини (за її наявності).
       Як вбачається з копії медичної карти амбулаторного хворого, ОСОБА_3 04.01.2021 року звернувся до лікаря зі скаргами на ниючі болі в попереково-крижовому відділі, обмеження рухів в цій ділянці. Зазначено, що погіршення стану відбулося різко з 03.01.2021 року після підняття тяжкого.
       Згідно відомостей долучених позивачем до матеріалів справи копії медичної карти амбулаторного хворого  ОСОБА_3 встановлено, що в такій наявні записи починаються з 11.12.2020 року, зокрема про те, що у хворого були скарги на болі в попереку та обмеження рухів в цій ділянці. Крім того, наявний запис, датований 04.01.2021 року, про погіршення його стану після підйому тяжкості.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
       Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.  Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
       За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях ;1261–1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
       Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.
       Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
       Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
       Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
       Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
       Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
       Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонним; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
       При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
       Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
       Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховний Суд від таких висновків не відступав, про що свідчить практика застосування норм права у подібних правовідносинах, викладена у постановах від 18 січня 2018 року у справі № 198/476/16, від 1 лютого 2018 року у справі № 712/656/15, від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17, від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 25 квітня 2019 року у справі № 761/794/15-ц, від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, від 18 травня 2021 року № 615/1337/19 тощо.
       У справі, яка перегладається, суд першої інстанції установив, що згідно з медичними документами, які надав позивач, останній перебував на амбулаторному лікуванні, та з урахуванням наданих лікарем відповідних рекомендацій та зважаючи на стан позивача, останній лікувався з чітким дотриманням вимог лікаря вдома, без госпіталізації.
       Згідно відомостей долученої позивачем до матеріалів справи копії медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 встановлено, що в такій наявні записи починаються з 11 грудня 2020 року, зокрема про те, що у хворого були скарги на болі в попереку та обмеження рухів в цій ділянці. Крім того, наявний запис, датований 04.01.2021 року, про погіршення його стану після підйому тяжкості. Останнім днем 6-місячного строку для подачі заяви нотаріусу було 5 січня 2021 року, а ОСОБА_3 звернувся із заявою про прийняття спадщини відразу після одужання, пропустивши всього вісім днів, при цьому з 07 січня 2021 року по 10 січня 2021 року були вихідними днями.
       Суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач надав докази на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини.
       Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав доказів поважних причин пропуску строку прийняття спадщини, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів.        
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. 
Колегія суддів вважає, що cудом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає. 
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Підгайної Н.Й. – залишити без задоволення.
Рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 липня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено 10 листопада 2021 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

                                                                         Шеремета Н.О.