ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6068/21 Справа № 205/2698/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Нечепуренко А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,- 

В С Т А Н О В И Л А:

       У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.
       В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_2 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 на своїй сторінці “ ОСОБА_3 ” у мережі Фейсбук “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) було розміщено текст під назвою: “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ”. Позивач вважає, що оприлюднені відповідачем відомості є неправдивими, вигаданими з метою приниження його честі та гідності, і у поєднанні із застосуванням нецензурної лексики та жаргону (тюремних понять), є образливими та такими, що принижують честь і гідність позивача і його ділову репутацію. Дана публікація була доступна для загального ознайомлення всіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі відвідали сторінку та автоматично надійшла, як сповіщення всім користувачам, які позначені як “друзі” користувача “ ОСОБА_3 ”, а також, друзям друзів в мережі “Facebook”. Вказану інформацію побачила велика кількість осіб. На підставі викладеного позивач ОСОБА_2 просив суд визнати, такою, що порушує право на повагу честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_2 , інформацію, опубліковану ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 в інтернет мережі Фейсбук “Facebook” ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) статтю під назвою “ ІНФОРМАЦІЯ_3 … “, зобов`язати ОСОБА_1 , протягом десяти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили вилучити інформацію, яка визнана такою, що порушує право на повагу честі, гідності та недоторканості ділової репутації та спростувати поширену інформацію шляхом розміщення в мережі інтернет Фейсбук “Facebook” та сторінці користувача “ ОСОБА_3 ” повідомлення наступного змісту : “СПРОСТУВАННЯ: За цією адресою в мережі інтернет мережі Фейсбук “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” було розміщено інформацію відносно ОСОБА_2 , яка визнана судом такою, що порушує право на його повагу честі, гідності та недоторканості ділової репутації. Перепрошую та вибачаюсь за порушення честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_2 за оприлюднення інформації щодо нього” та під спростуванням, тексту резолютивної частини рішення суду у даній справі дослівно, без редагування, скорочення та коментування; також, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 140 000 грн., судові витрати у розмірі 6 283 грн. 60 коп., які складаються з судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп., 840 грн. 80 коп., 840 грн. 80 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500 грн.
       Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2020 року було прийнято відмову представника позивача ОСОБА_2 – ОСОБА_4  від позову в частині позовних вимог. Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, в частині позовних вимог, а саме: зобов`язання ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили вилучити статтю під назвою “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” від 29 березня 2020 року публікацію наступного змісту: “Мова піде про пройдисвітів, ОСОБА_5 , що проживає в Кам”янське, на АДРЕСА_1 , і про його шефа, начальника АДРЕСА_2 . Перший прикидується правозахисником дітей, певну кількість років збирає кошти із сердобольних людей на не існуючих дітей, другий – останній рік кришує беззаконня Кожушка, використовуючи між справами у своїх аферах …..». «Ця солодка парочка, 40 річний випускник місцевого дурдома і його 80 річний батько ОСОБА_6 , мають два спільних бізнеса, перший розвод кредиторів, на діток лейтенанта Шмидта, і другий обливання брудом платіжеспроможних політиків, чиновників, бізнесменів. І те, і інше, дає нехилий бюджет, а зв”язки кримінального діда, дозволяють до певного часу, бути не на шпонці місцевої кичи, тобто не у в”язниці. Жертвами солодкої парочки ставали директори КП, ряд керівників великих обжествених об”єднань, директор оперного театру, худрук того же театру, ексглавлікар лікарні № 16 Вишневский, діючий главлікар Хаселев, ректор будівельної академії, ректорша медичної академії, главлікар обласної стоматології, голова громадської ради міста Дніпра, мер міста Дніпра, голова Дніпропетровської ОДА, заступник його Айна Томчук та багато інших ...”, що розміщена в мережі інтернет Фейсбук “Facebook” на сторінці користувача “ ОСОБА_3 ”, закрито (а.с.80).
       Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2020 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Визнано поширену ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) в інтернет мережі Фейсбук “Facebook” ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на особистій сторінці “ ОСОБА_3 ” користувача мережі статтю під назвою “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” наступного змісту: “Мова піде про пройдисвітів, про ОСОБА_5 , що проживає в Кам”янскому, на АДРЕСА_1 , і про його шефа, начальника АДРЕСА_2 . Перший прикидується правозахисником дітей, певну кількість років збирає кошти із сердобольних людей на не існуючих дітей, другий – останній рік кришує беззаконня Кожушка, використовуючи між справами у своїх аферах…..”. “Ця солодка парочка, 40 річний випускник місцевого дурдома і його 80 річний батько ОСОБА_6 , мають два спільних бізнеса, перший развод кредиторів, на діток лейтенанта Шмідта, і другий обливання брудом платежеспроможних політиків, чиновників, бізнесменів. І те, і інше дає нехилий бюджет, а зв”язки кримінального діда, дозволяють до певного часу, бути не на шпонці місцевої кичи, тобто не у в”язниці. Жертвами солодкої парочки ставали директори КП, ряд керівників великих обжествених об”єднань, директор оперного театру, худрук того ж театру, ексглавлікар лікарні №16 Вишневский, діючий главлікар Хаселев, ректор будівельної академії, ректорша медичної академії, главлікар обласної стоматології, голова громадської ради міста Дніпра, мер міста Дніпра, голова Дніпропетровської ОДА, заступник його Айна Томчук та багато інших....” - недостовірною та такою, що принижує гідність, честь та ділову репутацію. Зобов`язано ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) спростувати поширену ним інформацію шляхом розміщення в мережі інтернет Фейсбук “Facebook” та сторінці користувача “ ОСОБА_3 ” повідомлення наступного змісту: “СПРОСТУВАННЯ: За цією адресою в мережі інтернет мережі Фейсбук “Facebook” було розміщено інформацію відносно ОСОБА_2 , яка визнана судом такою, що порушує право на його повагу честі, гідності та недоторканості ділової репутації. Перепрошую та вибачаюсь за порушення честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_2 за оприлюднення інформації щодо нього” та під спростуванням розмістити текст резолютивної частини рішення суду у даній справі дослівно, без редагування та скорочення. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) моральну шкоду у розмірі 4 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) в порядку розподілу судових витрат по справі понесені позивачем та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 1 741 грн. 66 коп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення суду від 25 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу представник  ОСОБА_2 - адвокат Голубніченко В.О. просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, заочне рішення суду від 25 листопада 2020 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_2 посилався на те, що 29 березня 2020 року відповідачем ОСОБА_1 на своїй сторінці “ ОСОБА_3 ” у мережі Фейсбук “Facebook” ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) було розміщено текст під назвою: “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” наступного змісту: “Мова піде про пройдисвітів, про ОСОБА_5 , що проживає в Кам”янскому, на АДРЕСА_1 , і про його шефа, начальника АДРЕСА_2 . Перший прикидується правозахисником дітей, певну кількість років збирає кошти із сердобольних людей на не існуючих дітей, другий – останній рік кришує беззаконня Кожушка, використовуючи між справами у своїх аферах…..”. “Ця соладка парочка, 40 річний випускник місцевого дурдома і його 80 річний батько ОСОБА_6 , мають два спільних бізнеса, перший развод кредиторів, на діток лейтенанта Шмідта, и другий обливання брудом платежеспроможних політиків, чиновників, бізнесменів. І те, і інше дає нехилий бюджет, а зв”язки кримінального діда, дозволяють до певного часу, бути не на шпонці місцевої кичи, тобто не у в”язниці. Жертвами соладкої парочки ставали директори КП, ряд керівників великих обжествених об”єднань, директор оперного театру, худрук того ж театру, ексглавлікар лікарні №16 Вишневский, діючий главлікар Хаселев, ректор будівельної академії, ректорша медичної академії, главлікар обласної стоматології, голова громадської ради міста Дніпра, мер міста Дніпра, голова Дніпропетровської ОДА, заступник його Айна Томчук та багато інших....”. 
       Із відповіді Управління протидії кіберзлочинам в Дніпропетровській області, наданої в порядку виконання ухвали суду від 20 травня 2020 року про витребування доказів, вбачається, що до вказаного правоохоронного органу будь-яких заяв, повідомлень про незаконні дії, пов`язані із вчиненням можливого несанкціонованого втручання у роботу електронно–обчислювальної техніки, крадіжки або взлому профілю “ ОСОБА_3 ” соціальної мережі “Фейсбук” не надходило. За наявними обліками ІІПС ОВС України, громадянин ОСОБА_1 також із заявою вказаного змісту до територіальних підрозділів поліції, а також, кіберполіції не звертався, інформація відсутня (а.с.45). 
       Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції посилався на те, що відповідачем відносно позивача розповсюджені необмеженому колу осіб відомості у соціальній мережі «Facebook», які є недостовірними, у поширеній відповідачем інформації відсутні ознаки оціночних суджень, а тому поширена інформація підлягає спростуванню її у такий саме спосіб, у який її було поширено, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.
       Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
       Згідно ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
       Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
       Беручи до уваги приведені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.
       Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.
       Згідно ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.
       У частині першій статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.
       Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування.
       Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.
       Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (рішення у справі «Карпюк та інші проти України від 06 жовтня 2015 року).
       При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
       Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
       Позивач в своїй позовній заяві посилався на те, що 29 березня 2020 року відповідачем ОСОБА_1 на своїй сторінці “ ОСОБА_3 ” у мережі Фейсбук “Facebook” ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) було розміщено текст під назвою: “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” наступного змісту: “Мова піде про пройдисвітів, про ОСОБА_5 , що проживає в Кам”янскому, на АДРЕСА_1 , і про його шефа, начальника АДРЕСА_2 . Перший прикидується правозахисником дітей, певну кількість років збирає кошти із сердобольних людей на не існуючих дітей, другий – останній рік кришує беззаконня Кожушка, використовуючи між справами у своїх аферах…..”. “Ця соладка парочка, 40 річний випускник місцевого дурдома і його 80 річний батько ОСОБА_7 , мають два спільних бізнеса, перший развод кредиторів, на діток лейтенанта Шмідта, и другий обливання брудом платежеспроможних політиків, чиновників, бізнесменів. І те, і інше дає нехилий бюджет, а зв”язки кримінального діда, дозволяють до певного часу, бути не на шпонці місцевої кичи, тобто не у в”язниці. Жертвами соладкої парочки ставали директори КП, ряд керівників великих обжествених об”єднань, директор оперного театру, худрук того ж театру, ексглавлікар лікарні №16 Вишневский, діючий главлікар Хаселев, ректор будівельної академії, ректорша медичної академії, главлікар обласної стоматології, голова громадської ради міста Дніпра, мер міста Дніпра, голова Дніпропетровської ОДА, заступник його Айна Томчук та багато інших....”. 
       Із відповіді Управління протидії кіберзлочинам в Дніпропетровській області, наданої в порядку виконання ухвали суду від 20 травня 2020 року про витребування доказів, вбачається, що до вказаного правоохоронного органу будь-яких заяв, повідомлень про незаконні дії, пов`язані із вчиненням можливого несанкціонованого втручання у роботу електронно – обчислювальної техніки, крадіжки або взлому профілю “ ОСОБА_3 ” соціальної мережі “Фейсбук” не надходило. За наявними обліками ІІПС ОВС України, громадянин ОСОБА_1 також із заявою вказаного змісту до територіальних підрозділів поліції, а також, кіберполіції не звертався, інформація відсутня (а.с.45). 
       Відповідач ОСОБА_1 заперечував проти того, що саме ним у соціальній мережі була викладена вказана в позовній заяві позивача інформація. Відповідач зазначав, що вказана сторінка у соціальній мережі “Facebook” йому не належить (а.с.133-137).
       З матеріалів справи вбачається, що сторінка у соціальній мережі “Facebook”, яка як зазначає позивач, належить відповідачу та на якій відповідач поширив недостовірну інформацію про позивача, експертом, атестованим за спеціальністю “Дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів” не досліджувалася.
       Висновок фахівця в галузі дослідження телекомунікаційних систем відсутній.
       З клопотанням про призначення у справі судової експертизи для проведення комп`ютерно-технічного дослідження та дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів для встановлення власників аккаунтів, розміщених на ресурсах-посиланнях із залученням фахівців для дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) сторони не зверталися.
       Доменне ім`я ОСОБА_8 .соm є приватним доменним іменем другого рівня в домені соm, який є загальним доменом верхнього рівняю. Доменне ім`я ОСОБА_8 .соm не відноситься до українського сегменту Інтернет.
       Адреса facebook не належить до адресного простору українського сегмента мережі Інтернет, адміністрування цих доменних імен в Україні не здійснюється.
       Дані про власника веб-сайт можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК України адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.
       Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Слід зазначити доказів на підтвердження того, що сторінка у соціальній мережі “Facebook”, на якій була викладена зазначена в позовній заяві позивачем інформація про позивача, дійсно належить відповідачу ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
       Таким чином, твердження позивача про те, що відповідач, на сторінці соціальній мережі “Facebook”, яка належить саме йому, виклав зазначену у позовній заяві інформацію не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2020 року слід скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити.
Заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2  до   ОСОБА_1 про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди – скасувати.
У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди — відмовити.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

       Головуючий суддя                                                                     І.А.Єлізаренко

       Судді                                                                                       Т.П.Красвітна 

О.В.Свистунова