ПОСТАНОВА 
Іменем України

28 вересня 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 405/3722/20
провадження № 22-ц/4809/486/21 
       
Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
               
головуючого судді (суддя –доповідач)        Дуковського О.Л. 
суддів       Дьомич Л.М.,  Письменного О.А.
з участю секретаря   Демешко Л.В.
Учасники справи:
позивач - Комунальне підприємство «Теплоенергетик»; 
відповідач – ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Любченко В.М.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 жовтня 2020 року, у складі головуючого Шевченко І.М. у справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_1 про стягнення грошових, -
В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року Комунальне підприємство «Теплоенергетик» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (боргу) за отримані послуги з централізованого теплопостачання.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що з відповідачем перебуває у фактичних договірних відносинах.
Вказував, що ОСОБА_1 є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , до якого Комунальним підприємством «Теплоенергетик» подається послуга з централізованого теплопостачання. 
Зазначав, що за період з жовтня 2007 року по квітень 2020 року позивачем в опалювальні сезони надавались послуги з централізованого теплопостачання до житлового будинку відповідача.
Позивач посилався на те, що відповідач не сплачував за надані послуги, а тому станом на  травень 2020 року за ним  рахується заборгованість перед підприємством в сумі -  66 659,88 грн.
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 жовтня 2020 року позов задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з   ОСОБА_1  на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» борг з теплопостачання в сумі  - 66 659,88 грн.
Також стягнуто з  ОСОБА_1  на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» - 3 % річних в сумі 7 281,75 грн., індекс інфляції в сумі 24 320,81 грн. та пеню в сумі 2 439,75 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Відповідач вказує, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому частково погоджується із доводами відповідача і надав відкоригований розрахунок заборгованості за отримані відповідачем послуги з теплопостачання, за період з 01.02.2016 по квітень 2020 року. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.         
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.
КП «Теплоенергетик», звернувшись до суду із даним позовом просило стягнути із відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання у розмірі - 66 659,88 грн. основного боргу, а також: 3% річних у розмірі - 7 281,75 грн. відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, 24320,81 грн. - індекс інфляції відповідно до вимог ст. 625 ЦК України та 2 439,75 грн. - розрахунок пені відповідно до вимог ст. 549 ЦК України.
Позивач посилався на те, що вказана заборгованість відповідачу була нарахована за період з жовтня 2007 року по квітень 2020 року включно.
Під час розгляду справи в апеляційному суді було встановлено, що ОСОБА_1 29.01.2016 став власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом, зареєстрованого в реєстрі за № 81 (на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ - Донцовим О.С.) (а.с. 54).
Тобто, квартира відповідачу належить з 29.01.2016.
Письмового договору про надання комунальних послуг (централізованого теплопостачання) між сторонами не було укладено.
Споживачем послуг з централізованого теплопостачання відповідач став саме з 29.01.2016, що підтверджено матеріалами справи.
Позивач, до суду апеляційної інстанції надав розрахунок заборгованості, з урахуванням періоду користування відповідачем наданими послугами з централізованого теплопостачання.
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово- комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Нормами ст. 162 ЖК України визначено обов`язок власника оплачувати всі комунальні послуги вчасно, в тому числі і послуги теплопостачання.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.1 ст.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. 
Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частина 6).
Споживач у разі несвоєчасного внесення плати за послуги, має сплачувати пеню у встановленому законом чи договором розмірах.
У відповідності до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три відсотки річних від простроченої суми.
Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання ним грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання. У відповідності до п. 31 Правил у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги виконавець має право нарахувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором.
Відповідно до п. 10 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житло-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» заборгованість за надані послуги з теплопостачання у розмірі 39013,18 грн., яка складається із основного боргу в сумі – 34007,45 грн., індексу інфляції в сумі – 2401,84 грн., 3% відсотків від суми боргу внаслідок не виконання грошового зобов`язання в сумі – 1359,22 грн. та 1244,67 грн. - нарахованої пені, а в іншій частині позовних вимог слід відмовити. 
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,- 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 жовтня 2020 року – скасувати.
Позов Комунального підприємства «Теплоенергетик» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (боргу) за отриману послугу з централізованого теплопостачання – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» (ЄДРПОУ 24153576) заборгованість за надані послуги з теплопостачання у розмірі 39013,18 грн., яка складається із основного боргу в сумі – 34007,45 грн., індексу інфляції в сумі – 2401,84 грн., 3% відсотків від суми боргу внаслідок не виконання грошового зобов`язання в сумі – 1359,22 грн. та 1244,67 грн. - нарахованої пені. 
В іншій частині позовних вимог – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» (ЄДРПОУ 24153576) судовий збір за подання позовної заяви у сумі 819,00 грн.
Стягнути з Комунального підприємства «Теплоенергетик» (ЄДРПОУ 24153576) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі – 1229,60 грн. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
12.10. 2021 – складено постанову.

Головуючий суддя                                                                                  О.Л. Дуковський 

Судді                                                                                                       Л.М. Дьомич

О.А. Письменний