ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа №580/4351/21                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Беспалова О.О.,
                                                                                                    Грибан І.О.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року, прийнятого в порядку спрощеного письмового провадження, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дій, викладені у листі від 02.02.2021 №477-300/Б-03/8-2300/21 та додатку до нього (рішення 971010194484), про зменшення розміру його пенсії, призначеної у грудні 2014 року відповідно до частин 2 та 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII у розмірі 60% заробітної плати за відповідною посадою працівника прокуратури з обмеженням її граничного розміру;
- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити з 01.10.2020 пенсію у розмірі 70% (в редакції станом на час призначення пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України від «Про прокуратуру» 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції станом на час призначення пенсії) від розміру заробітної плати, що визначена у довідці Черкаської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21-626 вих 20, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2020 до моменту здійснення перерахунку;
- здійснити виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією одноразово відповідно до довідки від 20.10.2020 за №21-626 вих 20 про розмір заробітної плати, що враховуються для перерахунку пенсії.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23; код ЄДРПОУ 21366538) щодо зменшення розміру його пенсії з 70% до 60% заробітної плати під час її перерахунку з 21.10.2020;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23; код ЄДРПОУ 21366538) перерахувати з 01.10.2020 пенсію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), застосувавши її відсоткове значення 70% розміру заробітної плати, що визначена у довідці Черкаської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21-626 вих 20, та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2020 до моменту здійснення перерахунку;
- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 в частині, кою відмовлено в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
ОСОБА_1 погоджується із судовим рішенням у частині визнання протиправним дії відповідача та зобов`язання ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, втім вважає, що рішення суду в частині відмови в позовних вимогах щодо здійснення перерахунку пенсії, згідно довідки прокуратури Черкаської області №21-626 вих.20 від 20.10.2020 року без обмеження її граничного розміру є незаконним та підлягає оскарженню в цій частині. Відмовляючи в частині перерахунку пенсії без обмеження її граничним розміром судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права.
Позивач вказує, що жодних обмежень щодо визначення максимального граничного розміру пенсії нормами Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, на час призначення його пенсії, не передбачалось. Отже, з урахуванням конституційних положень щодо незворотності дії законів в часі, заборони обмеження конституційних прав і свобод людини, звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод та деяких інших, зазначена норма Закону України «Про прокуратуру» (ст.50-1) для пенсіонерів прокуратури, щодо яких право на пенсійне забезпечення настало до 01.01.2016, повинна застосовуватись довічно. Тому внесені у наступному зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо зменшення розміру пенсії у відсотках та встановлення у ст. 86 нового Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII розміру пенсії у 60% і її обмеження граничним розміром стосуються порядку призначення пенсій прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення і аж ніяк не стосуються перерахунку раніше вже призначених пенсій.
Також, не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідач вважає, що безпідставним є посилання суду першої інстанції та вимога позивача про перерахунок розміру пенсії з врахуванням визначення базового відсоткового розміру пенсії на час призначення даної пенсії позивачу, а саме в розмірі 70%, оскільки норма Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (ч. 18 ст. 50-1), яка визначала даний розрахунок визначення відсоткового розміру пенсії, з 01.01.2015 є нечинною. В даному випадку слід керуватися діючим законодавством, зокрема статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.
22.10.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення.
Керуючись частинами 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Матеріалами справи підтверджено, що в грудні 2014 року позивачу призначена пенсія по інвалідності в розмірі 70% заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №712/7592/16-а зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України у м. Черкаси Черкаської області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плані працівникам прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 70% від суми місячного заробітку, відповідно до довідки прокуратури Черкаської області від 08..06.2016 року №18/153 вих.16. 16.09.2016 вказане рішення суду набрало законної сили.
В подальшому, 13.03.2020 Прокуратура Черкаської області видала ОСОБА_1 довідку №18/303 вих20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 за №7-(ІІ)/2019 за нормами, чинними на 06.09.2017, за відповідною (прирівняною) посадою начальника відділу прокуратури області: посадовий оклад - 7 210,00 грн., надбавка за класний чин - 2 000,00 грн., надбавка за вислугу років (20%) - 1 442,00 грн., інші щомісячні надбавки, доплати (ОВР-90%) - 9 586,80 грн., премія (60%) - 12 143,28 грн., матеріальні допомоги (для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) (1/2) - 2 698,51 грн., 2 698,51 грн., усього - 37 779,10 грн. 
18.09.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою щодо перерахунку пенсії з більшого заробітку. До заяви додав довідку про заробітну плату. Відповідно до розписки-повідомлення заяву прийнято 18.09.2020 і зареєстровано за №15048/8444.
За результатами розгляду заяви ГУ ПФУ в Черкаській області прийняло рішення від 23.09.2020, в якому повідомило, що право на перерахунок пенсії за викладених умов виникає за зверненнями, що надходять починаючи з 13.12.2019, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настає не раніше 13.12.2019. Тому підстави для перерахунку пенсії відповідно до довідки від 13.03.2020 №18/303вих-20 про заробітну плату відсутні. Розмір заробітної плати зазначено на 06.09.2017 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657.
Даними електронної пенсійної справи ОСОБА_1 від 15.07.2021 підтверджується, що йому призначена пенсія по інвалідності, яка перерахована за рішенням 971010194484 з 12.10.2020 у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 01.11.2020. Загальний процент розміру пенсії від заробітку 70.00. Основний розмір пенсії від середнього заробітку 9 378,20 грн.
20.10.2020 Черкаська обласна прокуратура видала позивачу довідку №21-626 вих 20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 за №6-р/2020 у справі №1-223/2018(2840/18) за нормами, чинними на 11.09.2020, за відповідною (прирівняною) посадою начальника відділу прокуратури області (в складі управління): посадовий оклад - 45 403,00 грн., надбавка за вислугу років (20%) - 9 080,60 грн., матеріальні допомоги (для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) (1/2) - 4 540,30 грн., 4 540,30 грн., усього - 63 564,20 грн. Вказано, що максимальна база для нарахування єдиного соціального внеску з 01.09.2020 - 75 000,00 грн.
21.10.2020 позивач звернувся заявою до відповідача щодо перерахунку його пенсії, до якої додав довідку про заробітну плату (спецпенсії). Заяву прийнято 21.10.2020 і зареєстровано за №16993.
Даними електронної пенсійної справи ОСОБА_1 від 15.07.2021 підтверджується, що його пенсія перерахована з 21.10.2020 у зв`язку з макетною обробкою та зміною особистих даних пенсіонера. Загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 60.00. Основний розмір пенсії від середнього заробітку 38 138,52 грн., максимальний розмір пенсії з 01.10.2020 - 17 120,00 грн., з 01.12.2020 - 17 690,00 грн.
Листом відповідача від 02.02.2021 №477-300/Б-03/8-2300/21 повідомлено, що пенсія позивача призначається в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати та відповідно до ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII максимальний її розмір не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. 21.10.2020 ОСОБА_1 звернувся заявою до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку пенсії згідно з довідкою від 20.10.2020 №21-626 вих 20 про заробітну плату, виданою Черкаською обласною прокуратурою. Після перерахунку розмір пенсії з 01.10.2020 становить 38 138,52 грн. (63 564,20 грн. (заробітна плата визначена вказаною вище довідкою) * 60%). Розмір пенсії до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії з 01.10.2020 до 30.11.2020 становив 17 120,00 грн. (1 712,00 грн. (прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01.07.2020) * 10), з 01.12.2020 - 17 690,00 грн. (1 769,00 грн. (прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01.12.2020) * 10).
Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням та вчиненими діями, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині, суд першої інстанції прийшов до висновку, що під час перерахунку пенсії позивача з 01.10.2020 відповідач протиправно зменшив відсоткове її значення, застосувавши 60%. Вимоги щодо виплати пенсії без обмеження її розміру суд першої інстанції залишив без задоволення. Також, суд першої інстанції зазначив, що правовідносини з обмеження виплати пенсії позивача внаслідок перерахунку пенсії із застосуванням 70% заробітної плати не виникли.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ):
прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (ч. 1 ст. 50-1);
обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 12 ст. 50-1);
призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1).
До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
14.10.2014 ухвалено новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).
Частина 20 статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".
Отже, первісна редакція ч. 20 статті 86 Закону №1697-VІІ та ч. 17 (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
Розділ XII "Прикінцеві положення" Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15.07.2015. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789-XII (крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абзацу 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, частин 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів).
01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:
частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України";
частину двадцяту статті 86 Закону України від 14.10.2014 "Про прокуратуру" №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: " 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".
Отже, починаючи з 01 січня 2015 року в Україні:
жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру";
законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.
Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
Така бездіяльність Кабінету Міністрів України призвела до чисельних судових спорів між пенсіонерами, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про прокуратуру" та Пенсійним фондом України.
У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 та вирішив таке:
визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;
положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:
частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
" 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".
Зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про прокуратуру", за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.
Як вбачається з матеріалів справи листом відповідача від 02.02.2021 №477-300/Б-03/8-2300/21 повідомлено, що пенсія позивача призначається в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати та відповідно до ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII максимальний її розмір не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. 21.10.2020 ОСОБА_1 звернувся заявою до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку пенсії згідно з довідкою від 20.10.2020 №21-626 вих 20 про заробітну плату, виданою Черкаською обласною прокуратурою. Після перерахунку розмір пенсії з 01.10.2020 становить 38 138,52 грн. (63 564,20 грн. (заробітна плата визначена вказаною вище довідкою) * 60%). Розмір пенсії до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії з 01.10.2020 до 30.11.2020 становив 17 120,00 грн. (1 712,00 грн. (прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01.07.2020) * 10), з 01.12.2020 - 17 690,00 грн. (1 769,00 грн. (прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01.12.2020) * 10).
Колегія суддів враховує, що грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017 року.
Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону №1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.
Така бездіяльність уряду була предметом розгляду у судах.
Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 (справа №826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом №1697-VІІ покладено саме на уряд.
Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
Проте, рішення суду фактично Кабінетом Міністрів України не виконано.
Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача.
Реалізація його права була забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019.
Крім того, постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про "підвищення заробітної плати прокурорським працівникам".
Щодо позовних вимог в частині перерахунку пенсії в розмірі 70% від суми усіх складових заробітку, колегія суддів зазначає наступне.
На час призначення позивачеві пенсії, пенсійне забезпечення працівників прокуратури визначалося статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ.
Разом із цим, відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ на даний час пенсія обчислюється в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Як вбачається із матеріалів пенсійної справи, позивачу розрахунок пенсії був призначений виходячи із 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, проте постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.07.2016 у справі №712/7592/16-а Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Черкаси Черкаської області про визнання рішення щодо відмови в перерахуванні пенсії незаконним задоволено частково: визнано рішення Управління Пенсійного Фонду України у м. Черкаси Черкаської області про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії незаконним; зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України у м. Черкаси Черкаської області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плані працівникам прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 70% від суми місячного заробітку, відповідно до довідки прокуратури Черкаської області від 08.06.2016 року № 18/153 вих.16; в іншій частині позову позивачу відмовлено. Вказане рішення 16.09.2016 року та набрало законної сили.
Отже, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача, щодо невизначеності процентного розміру пенсії позивача.
Відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", №40450/04, пункт 64).
Засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).
При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі "Джорджевич проти Хорватії" (Djordjevic v Croatia), №41526/10, пункт 101; рішення у справі "Ван Остервійк проти Бельгії" (Van Oosterwijck v Belgium), №7654/76 пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.
Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).
Водночас, перерахунок пенсії не у тому відсотковому розмірі відносно заробітної плати, який було встановлено позивачу при призначенні пенсії змусить позивача повторно звертатись до суду з позовом.
Рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Колегія суддів зауважує, що на незмінність відсоткового розміру вже призначених пенсій вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішенні по зразковій справі №240/5401/18 від 04.02.2019. 
Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 04 лютого 2021 року у справі №400/6132/20 щодо відмови у відкритті провадження у справі №400/6132/20 у подібних правовідносинах (за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним і скасування рішення відповідача про перерахунок пенсії в частині зменшення її розміру з 90% до 60% від заробітку та обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність, а також зобов`язання пенсійний орган здійснити перерахунок призначеної їй пенсії у розмірі 90% та без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.10.2020) за поданням судді Миколаївського окружного адміністративного суду Біоносенко В.В. від 21.01.2021 про розгляд справи як зразкової:
"…Колегія суддів Верховного Суду, вирішуючи питання щодо відкриття провадження у цій зразковій справі, приходить до висновку, що фактичні обставини у спірних правовідносинах, які лягли в основу подання судді Миколаївського окружного адміністративного суду, не є новими у судовій правозастосовчій практиці.
Так, Верховний Суд неодноразово висловлював правові позиції щодо застосування норм матеріального права у спорах, пов`язаних з оскарженням дій пенсійного органу стосовно перерахунку пенсії, призначеної за нормами Закону України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру", із застосуванням при здійсненні такого перерахунку відсоткового значення розміру пенсії, яке на час здійснення її перерахунку було зменшено внаслідок змін у законодавстві.
Зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №308/11498/16-а, висловлена правова позиція згідно з якою при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому зміни у законодавстві щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.
Згодом таке правозастосування було підтримано й у постанові Верховного суду від 10.04.2019 у справі №310/6638/16-а(2-а/310/652/16).
У той же час, в постанові Верховного Суду України від 06.10.2015 у справі №127/11720/14-а зазначено, що "при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому: внесені Законом № 3668-VІ     зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, які змін у зв`язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали. Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.".
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з огляду на вказані приписи ч. 2 ст. 86 Закону №1697 підлягає застосуванню при призначенні пенсії прокурорським працівниками після 15.07.2015. Натомість умовою перерахунку пенсій прокурорським працівникам є підвищення заробітної плати. Інші умови щодо розміру пенсії, який застосовується під час перерахунку перерахунок пенсій, ч. 1 ст. 86 Закону №1697 не містить. Отже при перерахунку пенсій прокурорським працівникам застосуванню підлягає розмір, з якого була призначена пенсія. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про протиправність встановлення розміру пенсії позивача у відношенні 60% заробітної плати замість 70 %, які були визначені йому при призначенні пенсії є протиправним, а відповідні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги позивача, колегія суддів виходить з наступного.
Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI).
Відповідно до ст. 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про прокуратуру", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Згідно ч. 18 ст. 86 Закону №1697-VII у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII (далі - Закон №911-VIII), яка набрала чинності з 01.01.2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. 
За приписами абз. 1 п. 2 розд. ІІ "Прикінцевих та перехідних положення" Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що вказані норми Закону №3668-VI стосуються виплат пенсії, призначеної до 01.10.2011 року, та розмір якої на час призначення перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.
Таким чином, указану норму не можна тлумачити як підставу для скасування обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності Законом №3668-VI. У даному випадку ця норма не скасовує обмеження розміру пенсії позивача, а лише визначає, що до моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків.
Як було зазначено вище, згідно абз. 1 п. 2 розд. II "Прикінцевих та перехідних положення" Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
При цьому абз. 2 п. 2 розд. ІІ "Прикінцевих та перехідних положення" Закону №3668-VI визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
Наведені у п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI норми є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо).
Отже, положення цього пункту спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону №3668-VI щодо осіб, права яких внаслідок такого застосування могли підлягати звуженню. У зв`язку з цим приписи пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI, а саме - усі його чотири абзаци, застосовуються у системному зв`язку між собою.
Отже, п. 2 розділу ІІ Закону №3668-VI у контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01.10.2011 року вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).
Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивача, призначена в 2014 році,  не перевищувала законодавчо встановленого максимального розміру, то на нього на той час не поширювались норми п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI. Розмір пенсії позивача перевищив встановлену межу лише після перерахунку його пенсії.
Аналіз пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI дає підстави для висновку, що метою вказаної норми є деталізація умов дії положень статті 2 цього ж Закону лише щодо категорії пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом та перевищує встановлений максимальний розмір пенсії.
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI у контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01.10.2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668-VI, 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01.10.2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.
Виокремлення осіб другої вказаної групи, без застосування до них положень п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.
Такий підхід відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
Крім того, норми п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності Закону №3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.
Втім, з часу набрання чинності Законом №3668-VI він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI).
Також, норми ст. 2 Закону №3668-VI кореспондуються з положеннями ч. 3 ст. 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).
Зважаючи на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст. 2 Закону №3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.
Як вбачається зі встановлених по справі обставин, внаслідок перерахунку пенсії ОСОБА_1 її розмір перевищив максимальний. Відтак, оскільки таке перевищення стало результатом перерахунку у період дії загальної норми ч. 1 ст. 2 Закону №3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Зазначені положення Закону №3668-VI та ч. 3 ст. 85 Закону №1788-XII неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.
Відтак. Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відмова ГУ ПФУ в Черкаській області у нарахуванні (перерахунку) і виплаті пенсії позивача без обмеження граничного розміру пенсії є законною і обґрунтованою.
Аналогічні правові висновки викладені Верховних Судом у постановах від 24.06.2020 року у справі №580/234/19, від 10.12.2020 року у справі №580/492/19, від 05.11.2020 року у справі №440/2423/19, від 24.09.2020 року у справі №640/5854/19 та ухвалі від 22.07.2021 у справі №580/361/21.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріального та процесуального права.
У свою чергу, в апеляційних скаргах сторони не наводять доводів, які колегія суддів вважає обґрунтованими та достатніми для застосування приписів ст. 317 КАС України, отже підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається, висновків суду попередньої інстанції апелянтами не спростовано та не має підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг позивача й відповідача, та вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення 
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан