ф
УХВАЛА

06 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/6995/15
адміністративне провадження № К/9901/42471/21  
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевіривши касаційну скаргу Державної митної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року у справі №826/6995/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної митної служби України, Північної митниці Держмитслужби, Чернігівської митниці ДФС, Голови комісії з реорганізації Чернігівської митниці ДФС Кашперова Ігоря Володимировича, третя особа - Міністерство юстиції України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства доходів і зборів України від 12 березня 2015 року №164-о про звільнення позивача з посади заступника начальника Чернігівської митниці Міндоходів - начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями;
- поновити позивача на роботі в Північній митниці Держмитслужби на посаді, рівнозначній посаді заступника начальника Чернігівської митниці Міндоходів - начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями;
- стягнути з Північної митниці Держмитслужби на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу;
- зобов`язати Державну митну службу України проінформувати Мін`юст про відкликання та вилучення відомостей про застосування до позивача заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади".
27 квітня 2021 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 12 березня 2015 року №164-о про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Чернігівської митниці Міндоходів - начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями.
Поновлено ОСОБА_1 на роботі в Чернігівській митниці ДФС на посаді, рівнозначній посаді заступника начальника Чернігівської митниці Міндоходів - начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями з 13 березня 2015 року.
Стягнуто з Північної митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 березня 2015 року по 27 квітня 2021 року у розмірі 1 234 249, 07 грн (один мільйон двісті тридцять чотири тисячі двісті сорок дев`ять гривень сім копійок).
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі в Чернігівській митниці ДФС на посаді, рівнозначній посаді заступника начальника Чернігівської митниці Міндоходів - начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями з 13 березня 2015 року.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Північної митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 2 762, 00 грн (дві тисячі сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок).
21 жовтня 2021 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду змінено рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року, виклавши абзац третій резолютивної частини в наступній редакції:
"Поновити ОСОБА_1 на роботі в Північній митниці Держмитслужби на посаді, рівнозначній посаді заступника начальника Чернігівської митниці Міндоходів - начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями з 13 березня 2015 року".
В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року залишено без змін. 
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду Державною митною службою України подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 22 листопада 2021 року
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд вважає зазначити наступне.
У касаційній скарзі відповідачем зазначено, що вона подана на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження заявник касаційної скарги зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми статей 1, 3 Закону України « Про очищення влади» ( Закон № 1682) від 16 вересня 2014 року в наслідок того, що позивач перебував на посаді , яка відноситься до переліку посад щодо яких застосовуються заборони, які визначені статтями 1,3 Закону №1682, проте суди попередніх інстанцій не застосували зазначені норми Закону до спірних правовідносин. Таким чином, на даний час відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень установлено, що станом на дату подання касаційної скарги вже існує висновок Верховного Суду щодо питання застосування статей 1 та 3 Закону України від 16 вересня 2014 року №1682-VII «Про очищення влади» у подібних правовідносинах. Зокрема, такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі №826/5849/15, від 25 червня 2020 року у справі №825/1262/15-а, від 09 липня 2020 року у справі №805/1241/15-а, від 27 січня 2021 року у справі №826/6555/15, які стосуються подібних правовідносин. 
Таким чином, доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах є помилковими.
Враховуючи викладене, Суд вважає недоведеним наявність підстав касаційного оскарження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права. 
Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження. 
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та не викладення з належним обґрунтуванням відповідачем у касаційній скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, з огляду на наявність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державної митної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року у справі №826/6995/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної митної служби України, Північної митниці Держмитслужби, Чернігівської митниці ДФС, Голови комісії з реорганізації Чернігівської митниці ДФС Кашперова Ігоря Володимировича, третя особа - Міністерство юстиції України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії- повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Шевцова