СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року                                  м. Харків                              Справа № 917/1756/20  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. , суддя  Чернота Л.Ф.
за участю секретаря судового засідання  Бірчак К.Є.
за участю представників сторін
від позивача – не з`явився
від відповідача -  адвокат Бублик О.І., ордер ПТ №113693 від 15.12.2020
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Візит-Сервіс" (2595 П/3) на додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 22.07.2021 (повний текст складено та підписано 22.07.2021 у м. Полтава, суддя Безрук Т.М.) у справі №917/1756/20
за позовом Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав"     
до Приватного підприємства "Візит-Сервіс" 
про укладення договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.04.2021 у справі                           № 917/1756/20 позов задоволено частково. Вирішено вважати укладеним між Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" та Приватним підприємством "Візит-Сервіс"  договір № 01-05/10/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, на умовах, викладених в резолютивній частині рішення суду; в іншій частині – у позові відмовлено.

Позивач, Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" подав до Господарського суду Полтавської області заяву від 26.04.2021 (вхід. № 4545) про винесення додаткового рішення про судові витрати.

Відповідач, Приватне підприємство "Візит-Сервіс" подав до господарського суду заяву від 05.05.2021 (вхід. № 4873 від 05.05.2021, вхід. № 4947 від 06.05.2021) про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення у справі.

Додатковим рішенням Господарського суду Полтавської області від 22.07.2021 року у справі №917/1756/20 заяву Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" про винесення додаткового рішення     щодо     питання про судові витрати після ухвалення рішення задоволено частково.

Стягнуто з Приватного підприємства "Візит-Сервіс"     на користь Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав"     9000,00 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині – у задоволенні заяви Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" про винесення додаткового рішення     щодо     питання про судові витрати після ухвалення рішення відмовлено.
В задоволенні заяви Приватного підприємства "Візит-Сервіс" про розподіл судових витрат відмовлено повністю (т.2, а.с.58-64).
Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, 09.08.2021 ПП "Візит-Сервіс" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 22.07.2021 року, як незаконне.
Прийняти нове рішення, яким у задоволенні вимог Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" до ПП "Візит-Сервіс" про розподіл судових витрат на правову допомогу за рахунок відповідача відмовити в повному обсязі.
Прийняти нове рішення, згідно яким стягнути з Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" на користь ПП "Візит-Сервіс" понесені витрати по першій інстанції на правову допомогу в розмірі 7600 грн.
За результатами розгляду апеляційної скарги всі судові витрати стягнути на користь ПП "Візит-Сервіс".
Апелянт також просить судовий розгляд справи проводити у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, через Крюківський районний суд міста Кременчук Полтавської області.
В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваного рішення апелянт посилається на те, що суд першої інстанції невірно встановив та не дослідив  істотні  обставини справи, зокрема, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 05.05.2021, в якому зазначається конкретна правова (юридична) послуга, факт її отримання, час витрачений на неї, розрахунок та її вартість. Відповідач при цьому звертає увагу, що згідно витягу від 18.01.2020 в пункті 1.1 договору про надання правової допомоги зазначено, що факт надання послуг між сторонами та розмір оплати послуг (гонорар) відображається відповідним актом виконаних робіт (наданих послуг), який, на переконання апелянта, є невід`ємною частиною  даного договору. Апелянт також в обґрунтування своєї позиції у справі посилається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо критерію реальності адвокатських витрат при визначенні суми відшкодування, які викладені  в п. 21 додаткової постанови від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Крім того, апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу положеннями ч. 2 ст. 126, ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України та вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги мотиви, доводи та підстави поданої заяви ПП "Візит-Сервіс" від 05.05.2021 про розподіл судових витрат між сторонами. Скаржник зазначає, що на даний час згідно рішення Господарського суду Полтавської області від 21.04.2021 вимоги позивача задоволені лише частково (суд відмовив позивачу в укладанні договору з відповідачем з дати 10.04.2020), тому вважає, що у суду першої інстанції було достатньо підстав відмовити позивачу у задоволенні його вимог про стягнення витрат на правову допомогу за рахунок ПП "Візит-Сервіс" з огляду на зазначені відповідачем в заяві від 05.05.2021 обставини отримання громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" неякісних правових послуг, про що свідчить ухвала Господарського суду Полтавської області від 11.11.2020 про залишення позовної заяви  без руху. Апелянт також вважає, що сума витрат на правову допомогу позивача є завищеною та безпідставною. 

20.08.2021 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №917/1756/20 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В., суддя Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства “Візит – Сервіс”, м.Кременчук, Полтавська область на додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 22.07.2021 року у справі №917/1756/20.     Встановлено строк позивачу у справі до 08.09.2021 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 призначено справу до розгляду на 25.10.2021 о 10:00 год.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2021 задоволено клопотання Приватного підприємства «Візит-Сервіс» про забезпечення участі у судовому засіданні 25.10.2021 о 10:00 год. в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Крюківському районному суду міста Кременчука Полтавської області.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, своїм правом на участь в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги не скористався. Про час та місце судового розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 12   ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1     статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, беручи до уваги, що        учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в судовому засіданні 25.10.2021 за відсутністю  представника  Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" за наявними матеріалами.
Відповідач в судовому засіданні 25.10.2021 підтримав доводи апеляційної скарги, просить додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 22.07.2021 року у справі № 917/1756/20 скасувати, апеляційну скаргу задовольнити.
          Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених    статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.
          Як свідчать матеріали справи, Господарський суд Полтавської області за результатом розгляду справи № 917/1756/20 прийняв рішення від 21.04.2021 про часткове задоволення позову Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" до Приватного підприємства "Візит-Сервіс"; визнав укладеним між Громадською спілкою “Коаліція аудіовізуальних і музичних прав” та Приватним підприємством "Візит-Сервіс" договір     № 01-05/10/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення;     стягнув з Приватного підприємства "Візит-Сервіс" на користь Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав"     2102 грн 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору; в іншій частині - у позові суд відмовив (т.1 а.с.245-266).
          Приватне підприємство "Візит-Сервіс" подало апеляційну скаргу     на вказане рішення суду (т.2 а.с.34-38).
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 апеляційна скарга Приватного підприємства "Візит-Сервіс" повернута заявнику (т. 2 а.с.32-33). 
          Отже, рішення     Господарського суду Полтавської області від 21.04.2021 набрало законної сили 22.06.2021.
          На виконання вказаного рішення Господарський суд Полтавської області видав наказ від 09.07.2021 про стягнення з Приватного підприємства "Візит-Сервіс" на користь Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав"     2102,00 грн - відшкодування витрат з оплати судового збору.
          Ч. 1 - ч. 3 ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
При зверненні до господарського суду     позивач в позовній заяві вказав, що крім витрат на сплату судового збору, він очікує понести у даній справі судові витрати на професійну правничу допомогу, які згідно з попереднім розрахунком становили 20000,00 грн та повідомив про подання в порядку частини 8 статті 129 ГПК України     відповідних доказів (т.1 а.с.7). 
          У заяві від 23.04.2021 (вхід. № 4545 від 26.04.2021) позивач     просив     ухвалити додаткове рішення щодо вирішення питання про судові витрати     на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
          У відзиві та запереченні на відповідь відповідач зазначив, що він очікує понести у даній справі судові витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, які згідно з попереднім розрахунком становили 12000,00 грн та повідомив про подання в порядку частини 8 статті 129 ГПК України     відповідних доказів (т.1 а.с.133, 185). 
          Положеннями частини другої    статті 126 ГПК України    передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
          Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво у суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті у порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

          В ч. 8 ст. 129 ГПК України вказано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

          В підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката,     позивач надав:
- договір № 01/02/2020 від 28.02.2020 про надання професійної правничої допомоги, укладений між позивачем (клієнтом) та адвокатським об`єднанням “Гур`єв та партнери” (т.1 а.с.96-103);
-        додаткову     угоду № 8 від 01.09.2020 до договору про надання професійної правничої допомоги № 01/02/2020 від 28.02.2020 (т.1 а.с.104);
-     свідоцтво № 2064 від 18.01.2017р. про право зайняття адвокатською діяльністю Гур`єв А. А. (т.1 а.с.105);
- довіреність позивача від 01.03.2020р., якою позивач уповноважив адвоката Гур`єва А. А. представляти його інтереси у господарському суді     (т.1 а.с.106).

          В додатковій     угоді № 8 від 01.09.2020 до договору про надання професійної правничої допомоги № 01/02/2020 від 28.02.2020 (т.1 а.с.104) позивач та адвокатське об`єднання “Гур`єв та партнери” узгодили наступні види правової допомоги, що надаються адвокатським об`єднанням:
аналіз фактичних обставин справи, формування доказів;
надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики;
складання, оформлення і надсилання позовної заяви;
складання інших процесуальних документів;
представлення інтересів клієнта у місцевому господарському суді.
          Загальна сума гонорару визначена в Додатковій угоді № 8 від 01.09.2020     в розмірі 20000,00 грн.
          Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та адвокатом Гур`євим А. А. підписаний акт приймання-передачі наданих послуг від 22.04.2021 (т.2 а.с.2), в якому сторони підтвердили надання адвокатом у період з 01.09.2020 по 22.04.2021 правничої допомоги в господарському судочинстві щодо укладання договору із Приватним підприємством "Візит-Сервіс"     у справі № 917/1756/20, а також узгодили вартість послуг: 
- надання усних/письмових юридичних консультацій, вивчення судової практики (4 години) - 2000,00 грн;
- складання та направлення     одного адвокатського запиту, а також складання і узгодження з клієнтом проекту договору (4 години) - 2000,00 грн;
- складання, оформлення і надсилання позовної заяви з додатками, включаючи роботу помічника адвоката - 4000,00 грн;
- представлення інтересів клієнта у місцевому господарському суді     (2 судових засідання) - 2000,00 грн.
          Загальна сума винагороди (гонорару) за надані послугу складає 10     000,00 грн.; адвокат в акті зазначив, що винагорода від клієнта отримана в повному обсязі.
          Відповідно до частин п`ятої та восьмої    статті 129 ГПК України    під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
          Аналіз наведених норм частини четвертої    статті 126 ГПК України, а також    статті 129 цього Кодексу    дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
          Суд бере до уваги висновок, зазначений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 зі справи №922/445/19. В абзацах другому та третьому пункту 6.5 цієї постанови зазначено, що згідно зі змістом пункту 1 частини другої статті    126, частини восьмої статті    129 ГПК України    розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої    статті 126 цього Кодексу).
          Суд першої інстанції на підставі дослідження матеріалів справи встановив, що визначена у акті прийому-передачі наданих послуг від 22.04.2021 вартість цих послуг є співрозмірною зі складністю юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсягом та обґрунтованістю підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору; представник позивача приймав участь у судових засіданнях 28.01.2021, 18.02.2021, 08.04.2021.
          Разом з цим, за результатом аналізу акту прийому-передачі наданих послуг від 22.04.2021 суд встановив, що матеріалами справи підтверджено надання послуг на суму 9000,00 грн., а саме:
- у сумі 2000,00 грн - надання усних/письмових юридичних консультацій, вивчення судової практики;
- у сумі 1000,00 грн - складання і узгодження з клієнтом проекту договору;
- у сумі 4000,00 грн - складання, оформлення і надсилання позовної заяви з додатками, включаючи роботу помічника адвоката;
- у сумі 2000,00 грн представництво інтересів клієнта у місцевому господарському суду     (2 судових засідання).
          Таким чином, за висновками суду, заявлена сума витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, підлягає відшкодуванню     лише на суму 9000,00 грн. В цій частині     витрати на оплату послуг адвоката є співрозмірними із складністю справи та наданими адвокатами послугами, з часом, витраченим адвокатами на надання послуг і їх обсягом. 
          Отже, враховуючи немайновий характер позовної вимоги, що виключає можливість визначення пропорції розміру її задоволення, а також, що позов в частині визнання укладеним договору був задоволений повністю, договір був укладений повністю в редакції позивача, суд відхилив лише вимоги позивача щодо визначення дати укладення договору, суд першої інстанції ухвалив стягнути з Приватного підприємства "Візит-Сервіс" на користь Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав"     9000,00 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
          Вимоги апеляційної скарги "Візит-Сервіс" щодо відмови  позивачу у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу з тих підстав, що     вимоги позивача задоволені частково, а ухвалою місцевого господарського суду від 11.11.2020 позовна заява у цій справі була залишена без руху в зв`язку з недоліками позовної заяви, які позивач усував на вимогу суду, що свідчить про неякісні правові послуги, суд апеляційної інстанції відхиляє за безпідставністю, оскільки надані позивачем   документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та наявності підстав для відшкодування судом витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн за рахунок відповідача, оскільки такий розмір судових витрат документально доведений і ці витрати безпосередньо пов`язані із розглядом позовних вимог у справі №    917/1756/20, які по суті фактично були задоволені, оскільки договір був укладений повністю в редакції позивача, а судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн покладені на відповідача.
          До того ж, відповідно до висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.21 у справі № 755/9215/15ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
          У постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
          Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Кодексу).
          У даній справі відповідачем не було заявлено обґрунтованого клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
          З матеріалів справи убачається, що відповідач у відзиві та запереченні на відповідь зазначив про те, що він очікує понести у даній справі судові витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, які згідно з попереднім розрахунком становили 12000,00 грн та повідомив про подання в порядку частини 8 статті 129 ГПК України     відповідних доказів (т.1 а.с.133, 185).
          В підтвердження факту понесення відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката,     відповідач надав:
- витяг із договору про надання правової допомоги від 18.01.2020 (пункти 1.1, 4.10, 4.11), укладений між позивачем (клієнтом) та адвокатом Бублик О. І. (т.1 а.с.186);
-        свідоцтво від 10.01.2019 про право зайняття адвокатською діяльністю Бублик О. І. (т.1 а.с.188);
- довіреність позивача від 20.01.2020, якою позивач уповноважив адвоката Бублика О. І. представляти його інтереси (т.1 а.с.134);
-ордер на надання правової допомоги від 15.12.2020 № 113693 (т.1 а.с.187);
-акт виконаних робіт (наданих послуг) від 05.05.2021 на загальну суму 7600,00 грн (т.2 а.с.17).
          Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
          В постанові Об`єднаної палати КГС Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (постанова).
          Верховний Суд у постанові від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17 зазначив, що види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
          Відповідно до статті 632 ЦК України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна з умов договору при його укладенні.
          У постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 Верховний Суд     звернув увагу, що суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України «Про     адвокатуру та адвокатську діяльність». Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
          У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат.
          В даному випадку, зміст долученого витягу з договору свідчить про відсутність погодження сторонами розміру та форми оплати правової допомоги. Відсутність у договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає суду та іншій стороні спору можливості пересвідчитися у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
          Враховуючи викладене та з огляду на те, що наданий відповідачем до суду витяг із договору про надання правової допомоги від 18.01.2020 не містить порядку обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстав для зміни розміру гонорару, порядку його сплати (т.1 а.с.186), суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу, з чим погоджується колегія суддів.
          Разом з цим, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується заява, суд апеляційної інстанції вважає, що заява відповідача про вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню також з наступних підстав.
          Відповідно до ч. 1    ст. 129 ГПК України    судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
          Частиною 4    ст. 129 ГПК України    унормовано, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
          При цьому Верховний Суд враховує те, що зміст позовної вимоги - це вимога позивача, якою є предмет позову. А предмет позову, як один з його елементів, це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити відповідне рішення.
          Предметом в цій справі є позовні вимоги - з 10.04.2020 вважати укладеним між Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" та Приватним підприємством "Візит-Сервіс"  договору № 01-05/10/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, на умовах, викладених в позовній заяві.
          Колегія суддів зазначає, що процесуальний термін «пропорційно задоволених вимог» передбачає, що якась частина вимог позивача не задоволена і вона ухвалена на користь відповідача.
          У даній справі суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги частково, ухваливши вважати укладеним між Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" та Приватним підприємством "Візит-Сервіс"  договір № 01-05/10/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, на умовах, викладених в резолютивній частині рішення суду; в частині визначення дати визнання договору укладеним (10.04.2020)  – у позові відмовлено.
          Таким чином, з огляду на немайновий характер позовної вимоги, оскільки часткова відмова у задоволенні вимог апеляційної скарги щодо дати укладення договору не позначається на остаточному судовому рішенні щодо правомірності заявлених позовних вимог про визнання укладеним договору № 01-05/10/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, на умовах, викладених в позовній заяві, викладені відповідачем в апеляційній скарзі вимоги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.
          Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною у залежності від характеру рішення.
          Згідно частини 1   статті 74 Господарського процесуального кодексу України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          Відповідно до частин 1, 2    статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
          Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
          З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків місцевого господарського суду, викладених у додатковому рішенні, яке відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені     ст.   277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення Господарського суду Полтавської області від 22.07.2021 у справі №        917/1756/20 відсутні.
          Керуючись ст.129, 269, 273, 275, 276, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Візит-Сервіс" на додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 22.07.2021 у справі №917/1756/20 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 22.07.2021 у справі №917/1756/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

                  Повний текст постанови складено та підписано 01.11.2021.

Головуючий суддя                                                                                        О.О. Радіонова

Суддя                                                                                                              І.В. Зубченко  

Суддя                                                                                                              Л.Ф. Чернота