ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" жовтня 2021 р.                                                                    Справа №914/445/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді:                                                  Плотніцького Б.Д.
Суддів:                                                            Кравчук Н.М.
                                                                      Скрипчук О.С.
секретар судового засідання Процевич Р.Б.,
за участю представників сторін:
позивача: Горбунова О.Л., Горбунов С.О., 
від відповідача: Куликовець І.М.
розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства “Львівобленерго” від 15.07.2021 (вх. № 01-05/2404/21 від 19.07.2021)
на рішення Господарського суду Львівської області від 03.06.2021 (повний текст рішення складено 18.06.2021) та на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 14.06.2021 (повний текст додаткового рішення складено 22.06.2021)
у справі № 914/445/21 (суддя О.І. Щигельська)
за позовом: Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго", м.Львів
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Орант", м.Стрий Львівська область 
про стягнення 223 905, 95 грн,
                                                            ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.06.2021 у справі №914/445/21 відмовлено у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго" до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Орант" про стягнення 223905,95 грн.
Додатковим рішенням господарського суду Львівської області від 14.06.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Орант” про покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу       у справі № 914/445/21 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ "Львівобленерго" на користь ТОВ “Орант” 14300,00грн. витрат на професійну правничу допомогу. В задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятими рішенням, Приватне акціонерне товариство “Львівобленерго” оскаржило такі в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі позивач зазначив, що  суд першої інстанції не взяв до уваги наступні обставини.
31.01.2018 представниками ПрАТ    Львівобленерго    було проведено перевірку засобів обліку електричної енергії об`єкта ТзОВ    Орант    за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Успенська, 40, за результатами якої було складено акт №    029810 про порушення    Правил користування електричною енергією, виявлено пошкодження пломб і встановлення підробних (фальсифікованих) пломб. Пошкодження і фальсифікація пломб згодом були підтверджені висновком Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 804 від 10.07.2018 року.
Рішенням комісії Стрийського РЕМ ПрАТ    Львівобленерго    з розгляду актів про порушення    ПКЕЕ    від 15.08.2018 здійснено нарахування за актом № 029810 на суму 224605,72 грн.
06.11.2018 ПрАТ    Львівобленерго    звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом    до ТзОВ    Орант    про стягнення 224605,72 грн. вартості недоврахованої електричної енергії.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.04.2019 у справі №    914/2117/18, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.01.2020, у задоволенні позовних вимог ПрАТ    Львівобленерго відмовлено. Підставою відмови вказано застосування при розрахунку невірного пункту Методики, зокрема, при визначенні розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії позивач застосував формулу за порушення підпункту 5 пункту 2.1 Методики (самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника), хоча за порушення, зазначене в Акті про порушення    ПКЕЕ    № 029810 від 31.01.2018, мав застосувати положення підпункту 2 пункту 2.1. Методики та розрахунок величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (W доб, кВт·год) мав бути здійснений саме за формулою W доб = P · t доб · Kв (2.4), на підставі пункту 2.5 Методики.
Відповідно до висновків судів та з метою захисту порушеного права комісія виконавчої дирекції ПрАТ    Львівобленерго    10.06.2020 ухвалила рішення, яким рішення комісії Стрийського РЕМ № 029810-а від 15.08.2018 скасувала та прийняла самостійне рішення.
Розрахована відповідно до рішення комісії вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем    ПКЕЕ, становить 223905,95грн.
ПрАТ «Львівобленерго» зазначає, що станом на 31.01.2018 діяли норми ПКЕЕ, а тому акт про порушення складений у повній відповідності до Правил, крім того, Правила користування електричної енергії взагалі не містять жодних строків, що обмежують енергопостачальника у розгляді акту чи його перегляду.
Окрім того, ПрАТ «Львівобленерго»    повністю заперечує проти покладення витрат ТОВ «Орант» на професійну правничу допомогу по справі на позивача, вважаючи їх недоведеними належними та допустимими доказами, а заявлений позивачем розмір витрат - неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти задоволення останньої, просив рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін. Вказав, що позивачем при розгляді акту про порушення № 029810 від 31.01.2018 на засіданні комісії Стрийського РЕМ ПрАТ    Львівобленерго    15.08.2018 та при розгляді вказаного акту на засіданні    комісії виконавчої    дирекції ПрАТ    Львівобленерго    10.06.2020 порушено 60-ти денний строк розгляду вказаного акту, проте, в обох випадках, всупереч вимогам чинних Правил роздрібного ринку електричної енергії, акт про порушення № 029810 від 31.01.2018 позивачем не скасовано, а протиправно прийняті рішення про нарахування вартості недоврахованої енергії.
Також вказує, що згідно    абз. 5 п. 8.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії якщо судом прийнято рішення, яким спростовано факт безоблікового споживання електричної енергії споживачем та/або відмовлено оператору системи в задоволенні позову щодо стягнення з споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі акта про порушення, та за умови набрання рішенням суду законної сили оператор системи скасовує відповідний акт про порушення. На думку відповідача, після постановлення 31.01.2019 Верховним Судом остаточного рішення у справі № 914/2117/18, ПрАТ    Львівобленерго    на виконання пункту 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, було зобов`язане скасувати акт про порушення № 029810 від 31.01.2018, оскільки у справі № 914/2117/18 було відмовлено позивачу у задоволенні позову щодо стягнення з ТзОВ    Орант    вартості недоврахованої електричної енергії.
Крім того, відповідач вказує, що з аналізу рішення комісії ПрАТ «Львівобленерго» від 10.06.2020, оформленого протоколом № 029810-ЛОЕ, неможливо встановити, на підставі якої формули визначено вартість, не облікованої електричної енергії.
Також заперечив проти скасування додаткового рішення суду першої інстанції, вказав, що надав суду всі необхідні докази понесення витрат на правничу допомогу. 

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення господарського суду скасувати, прийняти нове, яким позов задоволити. 
Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому зазначив, що суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи та дійшов вірних висновків.
Апеляційний господарський суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно зі    ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених    статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до    ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.
Як передбачено    ст. 174 Господарського кодексу України    однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.
Відповідно до ч. 1    ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього    Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1    ст. 626 ЦК України).
Частиною першою    статті 714 ЦК України    встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Також згідно з ч. 1    ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються    Законом України "Про ринок електричної енергії"    (ч. 2    ст. 275 ГК України).
Відповідно до положень    ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії"    постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником.
Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку (ч. 6 ст. 56 Закону).
Правила роздрібного ринку електричної енергії затверджені Постановою НКРЕКП
від 14.03.2018    № 312 регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
27.12.2012 між ПАТ «Львівобленерго» (перейменоване у ПрАТ «Львівобленерго») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Орант» укладено договір про постачання електричної енергії № 40072/00.
Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2018 ПрАТ Львівобленерго було проведено перевірку засобів обліку електричної енергії об`єкта ТзОВ Орант за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Успенська, 40, за результатами якої було складено акт № 029810 про порушення    Правил користування електричною енергією.
Відповідно до п. 8.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначається обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше, ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.
Рішенням комісії Стрийського РЕМ ПрАТ Львівобленерго з розгляду актів про порушення ПКЕЕ    від 15.08.2018 здійснено нарахування за актом № 029810 на суму 224605,72грн. Нарахування проведене на підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами    правил користування електричною енергією, затвердженої    постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006.
Суд зазначає, що станом на момент прийняття рішення комісії Стрийського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго», оформленого протоколом № 029810-а від 15.08.2018,    Правила користування електричною енергією    втратили чинність на підставі Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕ № 312 від 14.03.2018, які набрали чинність з 11.06.2018, проте    Правила користування електричною енергією    були чинними на час складання акта про порушення.
Оскільки відповідачем не було оплачено вказане нарахування, ПрАТ «Львівобленерго» звернулося до суду з позовом про стягнення з ТзОВ «Орант» 224605,72грн. вартості не облікованої електричної енергії.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.04.2019 року у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Львівобленерго» відмовлено. Зокрема, суд вказав, що обсяг недоврахованої електроенергії та розрахунок її вартості був проведений ПрАТ «Львівобленерго» з порушенням порядку, встановленого Методикою, а тому в суду відсутні правові підстави для задоволення позову.
Вказане рішення було залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 р. та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.01.2020 р.
Як встановлено вище, господарськими судами було відмовлено позивачу у стягненні недоврахованої електричної енергії на підставі застосування позивачем невірного пункту Методики при розрахунку, а саме при визначенні розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії позивач застосував формулу за порушення підпункту 5 пункту 2.1 Методики (самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника), хоча за порушення, зазначене в Акті про порушення    ПКЕЕ    № 029810 від 31.01.2018, мав застосувати положення підпункту 2 пункту 2.1. Методики та розрахунок величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (W доб, кВт·год) мав бути здійснений саме за формулою W доб = P · t доб · K в(2.4), на підставі пункту 2.5 Методики.
Відповідно до положень п. 8.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії    якщо судом прийнято рішення, яким спростовано факт безоблікового споживання електричної енергії споживачем та/або    відмовлено оператору системи в задоволенні позову щодо стягнення зі споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі акта про порушення, та за умови набрання рішенням суду законної сили оператор системи скасовує відповідний акт про порушення.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, вказана норма містить розділовий сполучник «або» то для скасування відповідного акту про порушення досить одного з двох наслідків: або спростування факту безоблікового споживання електричної енергії споживачем, або відмова оператору системи в задоволенні позову щодо стягнення зі споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі акта про порушення.
Враховуючи рішення Господарського суду Львівської області від 05.04.2019, Постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 та Постанову Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.01.2020 року у справі №    914/2117/18, якими було відмовлено оператору системи в задоволенні позову щодо стягнення зі споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі акта про порушення, які набрали законної сили, позивач на виконання п. 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії повинен був скасувати акт про порушення № 029810 від 31.01.2018.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, після прийняття Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постанови від 31.01.2020 у справі №    914/2117/18, позивачем 10.06.2020 неправомірно було повторно розглянуто акт № 029810 про порушення    Правил користування електричною енергією    об`єкта ТзОВ    Орант за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Успенська, 40, зокрема комісія виконавчої дирекції ПрАТ    Львівобленерго    10.06.2020, на підставі «Правил користування електричної енергії» та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення споживачами    ПКЕЕ»    прийняла рішення, яким рішення комісії Стрийського РЕМ №029810-а від 15.08.2018 скасувала та прийняла самостійне рішення: провести нарахування за період з 19.10.2017 (дата опломбування засобів обліку) до дати складання акту про порушення (31.01.2018) виходячи з дозволеної потужності, режиму роботи електрообладнання згідно з договором та із застосуванням коефіцієнту використання струмоприймачів Кв=0,5.
Відповідно до положень п. 8.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії комісія з розгляду актів про порушення може повторно розглянути акт про порушення в порядку, встановленому цими Правилами, на підставі звернення споживача, на вимогу Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, або за рішенням суду. За рішенням оператора системи у зв`язку з отриманням результатів експертизи чи інших даних, які не були відомі на момент ухвалення рішення комісією, але мають суттєве значення, рішення комісії може бути переглянуте у порядку, встановленому цими Правилами, протягом 1 року, починаючи з дня, наступного за днем його прийняття.
Провівши аналіз вказаних норм, колегія суддів зазначає, що відповідно до положень п 8.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії комісія з розгляду актів має право повторно розглянути акт про порушення зокрема на підставі звернення споживача, на вимогу Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, або за рішенням суду.
Крім того вказаний пункт містить вимогу щодо строку перегляду рішення, складеного на підставі акту про порушення, а саме «рішення комісії може бути переглянуте у порядку, встановленому цими Правилами, протягом 1 року, починаючи з дня, наступного за днем його прийняття».
Беручи до уваги, що рішення комісії Стрийського РЕМ ПрАТ    Львівобленерго    з розгляду актів про порушення    ПКЕЕ    було прийняте 15.08.2018, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачем не було дотримано вказаного порядку, оскільки повторний перегляд Акту про порушення відбувся лише 10.06.2020 року.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що у даному випадку такі дії електропостачальної організації не є послідовними та не відповідають принципу добросовісності.
Також, суд звертає увагу, що вказане рішення комісії виконавчої дирекції ПрАТ    Львівобленерго    від 10.06.2020, оформлене протоколом №029810-ЛОЕ, прийняте на підставі «Правил користування електричної енергії» та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення споживачами    ПКЕЕ».
Однак Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018    Постанову Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 «Про затвердження Правил користування електричною енергією»    (із змінами) визнано такою, що втратила чинність.
Згідно з п. 22 розділу    XVII    Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ринок електричної енергії»    нормативно-правові акти, прийняті на виконання    Закону України "Про електроенергетику", діють до набрання чинності нормативно-правовими актами, затвердженими на виконання цього    Закону.
Враховуючи вищевикладене, зокрема недотримання позивачем порядку, встановленого Правилами роздрібного ринку електричної енергії,  Господарський суд Львівської області дійшов вірних висновків щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.
Щодо оскарження додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 14.06.2021 колегія зазначає наступне. 
У відзиві на позовну заяву ТОВ «Орант» зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат по справі, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, складає 15        000,00 грн.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Орант» (відповідач по справі) та Адвокатським об`єднанням «Вест Партнерс» укладено договір про надання правової допомоги від 18.06.2020 року, за яким адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами (п. 1.1.).
Як вбачається з Додатку № 1 до Договору від 18.06.2020 року, сторони погодили вартість наданих юридичних послуг, зокрема усні консультації - 500 грн./год.; вивчення матеріалів справи - 1 000,00 грн./год.; вивчення законодавства, підготування правової позиції - 1        000,00 грн./год.; складання процесуальних документів - 1        000,00 грн./год        та участь в судових засіданнях - 1        500,00 грн./год.
До матеріалів справи долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1057231 від 15.04.2021 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Куликовця Ігора Миколайовича серії ЛВ №001912 від 26.05.2020 року.
03.06.2021 сторонами підписано акт виконаних робіт (послуг), згідно з яким, на підставі договору про надання правової допомоги від 18.06.2020, адвокатом надано клієнту юридичні послуги по наданню правничої допомоги в Господарському суді Львівської області по справі №914/445/21 за позовом ПрАТ «Львівобленерго» до ТОВ «Орант» про стягнення недоврахованої електричної енергії в сумі 223 905,95грн., зокрема: ознайомлення з матеріалами судової справи - 1        000,00 грн.; аналіз матеріалів судової справи - 2        000,00 грн.; вивчення актуального законодавства та судової практики - 1        000,00 грн.; складення відзиву на позовну заяву - 3        000,00 грн.; складення та подання заперечення на відповідь на відзив - 2        000,00грн.; складення та подання клопотання про закриття провадження у зв`язку із спливом строків позовної давності        - 1        000,00 грн.; складення та подання додаткових пояснень - 2        000,00 грн.; участь в судових засіданнях у Господарського суду Львівської області 15.04.2021 року, 26.04.2021 року, 24.05.2021 року та 03.06.2021 року - 8        000,00 грн.
Загальна сума наданих юридичних послуг відповідно до вказаного акту складає 20        000,00 грн. Також зазначено, що клієнт приймає виконані послуги і підтверджує, що послуги надавались Виконавцем в належній якості.
На підтвердження оплати вартості винагороди за надану правничу допомогу до матеріалів справи також долучено копію Рахунку № 17-05/21 від 17.05.2021 та копію виписки за період з 18.05.2021 по 18.05.2021.
Адвокат Куликовець І.М. брав участь в судових засіданнях 15.04.2021, 26.04.2021, 24.05.2021, 03.06.2021, що відображено у відповідних протоколах. Суд також звертає увагу на те, що у ст.59 Конституції України    закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу; кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відтак, наявність штатного юриста на підприємстві, в установі чи організації не є перешкодою в укладенні договору про надання правової допомоги з адвокатом та представництва ним інтересів такої особи.
Як вбачається з поданих відповідачем документів, згідно з Додатком №1 до договору від 18.06.2021 участь у судових засіданнях складає 1        500,00 грн/год., матеріалами справи підтверджено, що адвокат відповідача Куликовець І.М. брав участь в судових засіданнях 15.04.2021, 26.04.2021, 24.05.2021, 03.06.2021. Однак в Акті виконаних робіт (послуг) від 03.06.2021 вказано, що вартість участі в судових засіданнях адвоката оцінено в 8        000,00 грн. Враховуючи, що відповідачем не зазначено часу, затраченого на участь в судових засіданнях, суд правомірно взяв до уваги тривалість судових засідань відповідно до протоколів судового засідання 15.04.2021, 26.04.2021, 24.05.2021, 03.06.2021.
Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції правомірно стягнуто з позивача 14 300,00 грн., оскільки саме така сума є підтвердженою, обгрунтованою доказами та співмірною.
Частина 1      ст. 73 ГПК України      визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
При цьому ч. 1      ст. 74 ГПК України      визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписом ч. 1      ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1      ст. 77 ГПК України).
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ч. 1      ст. 78 ГПК України).
За приписами      ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Так, за змістом приписів      статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів      у їх сукупності.      Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Львівобленерго” від 15.07.2021 залишити без  задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Львівської області від 03.06.2021 у справі 914/445/21  та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 14.06.2021 у справі 914/445/21  залишити без змін.
3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
4.          Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02.11.2021.

Головуючий -суддя                                                            Плотніцький Б.Д.

Суддя                                                                                Кравчук Н.М.

Суддя                                                                                Скрипчук О.С.