УХВАЛА
23 вересня 2021 року
м. Київ
справа №  537/5156/19
провадження № 51-4471км20
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі: 
головуючого                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання      ОСОБА_4 , 
прокурора                                         ОСОБА_5 ,                                   
засудженого                                      ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),   
розглянувши у судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_6 про відкликання касаційної скарги захисника та заяву захисника ОСОБА_7 про відмову від касаційної скарги на вирок Крюківського районного суду                м. Кременчука Полтавської області від 27 грудня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 15 червня 2020 року у кримінальному провадженні № 12019170000000371 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі – КК). 
встановив:
За вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області  від 27 грудня 2019 року, залишеним без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 червня 2020 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого та засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. 
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
На ці судові рішення захисник ОСОБА_7 подав касаційну скаргу.
Справу було призначено для розгляду у Верховному Суді на 10:00 23 вересня              2021 року.
До початку касаційного розгляду засуджений ОСОБА_6 подав клопотання про відкликання касаційної скарги захисника, а захисник ОСОБА_7 заяву про відмову від касаційної скарги.
Інших учасників було належним чином повідомлено про розгляд справи у суді касаційної інстанції, однак вони у судове засідання не прибули.
Заслухавши думку прокурора, засудженого, обговоривши зазначене питання, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Відповідно до положень статей 403, 432 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного розгляду. Якщо судові рішення не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали касаційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги, суд касаційної інстанції своєю ухвалою закриває касаційне провадження.
Згідно з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2021 року                                         (справа № 481/1754/18, провадження № 51-1579кмо20) засуджений не має права самостійно відмовитись від касаційної скарги поданої його захисником. 
Зважаючи на позицію засудженого захисник ОСОБА_7 подав заяву про відмову від касаційної скарги і просив касаційне провадження у справі закрити. 
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, інші учасники, крім захисника, касаційних скарг на судові рішення у справі не подавали, а отже підстави, які можуть перешкоджати закриттю касаційного провадження у ній відсутні.
Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що касаційне провадження відкрите за касаційною скаргою захисника підлягає закриттю.
Керуючись статтями 403, 432, 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
У зв`язку з відмовою захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 від  касаційної скарги захисника на вирок Крюківського районного суду                      м. Кременчука Полтавської області від 27 грудня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 15 червня 2020 року щодо ОСОБА_6 касаційне провадження у справі закрити.
Судді:
 
___________________                         _______________                            _________________
ОСОБА_1                   ОСОБА_2                          ОСОБА_3