П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/6493/21	
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів   – Кравця О.О.,
                                 – Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1   на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року за позовом ОСОБА_1    до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення наявності чи відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень, -
В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому позивач просив суд встановити факт відсутності компетенції ОСОБА_2 державної виконавиці Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) при винесені постанови від 23.02.2021 року.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху, з підстав відсутності коду ЄДРПОУ відповідача, неконкретизованих позовних вимог, пропуску строку звернення до суду   та відсутності доказів сплати збору або підстав для звільнення від його сплати.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1   до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)  про встановлення наявності чи відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень разом з доданими документами повернуто позивачу.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до Херсонського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивач звернувся до суду 24.10.2021 року, отже саме з 24.10.2021 року починається перебіг з моменту порушення прав позивача, також позивач в клопотанні посилався на поновлення пропущеного строку звернення до суду, оскільки право на соціальний захист у всіх формах є гарантованим Конституцією України невідчужуваним основоположним правом, яке за загальним правилом, має абсолютний характер. Пенсія (соціальні виплати та допомоги), які заробітна плата мають, зокрема, відповідно до ст. 46 Конституції України та ст.1 Закону України «Про громадянство України», дуже близьку природу, оскільки включені до переліку законних джерел існування, а отже звернення до суду здійснюється без обмеження будь-яким строком.»
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що  позовна заява не стосується соціального захисту позивача, а тому строк звернення до суду починає перебіг з моменту порушення прав позивача, однак позивач такої інформації суду не надав, що унеможливлює вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Вирішуючи спірне питання в апеляційній інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:
1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;
2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);
3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;
4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;
5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);
6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що питання, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства є першочерговим відносно питання подання позову у строк, установлений законом.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України  адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
За визначенням пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, зокрема, на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їх компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.
На підставі пункту 5 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.
За змістом наведених правових норм компетенційними є спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Тобто позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач у цій справі не є суб`єктом владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 КАС України, а, отже, він не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутність компетенції (повноважень) у відповідача.
Фактично ці вимоги наразі є не предметом позову, а його підставою, тобто тими обставинами, якими позивач обґрунтовує протиправність дій державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Беккер Ольги Миколаївни стосовно винесення постанови від 23.02.2021 року, тому ці вимоги не можуть розглядатися судом як окремий позов. Саме собою визнання відсутності у зазначеного державного виконавця компетенції не відновить прав позивача, які він вважає порушеним, тобто не приведе до реального й ефективного захисту прав позивача.
Таким чином, спір між позивачем та відповідачем у цій справі щодо вимог про встановлення відсутності компетенції не є компетенційним, можливість його вирішення адміністративним судом КАС України не передбачена.
При цьому колегія суддів вважає, що в цій справі поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» щодо вказаних позовних вимог слід тлумачити як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. А тому зазначені вище вимоги не можуть бути вирішені в судах жодної юрисдикції.
Відповідну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 643/11941/17, а також у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18 листопада 2021 року (справа № 280/9295/20).
За таких обставин, судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, оскільки суд першої інстанції   не надав   належної правової оцінки  вказаним вище обставинам та дійшов передчасного  висновку про повернення позовної заяви.
Згідно вимог ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. 
Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що у відповідності до положень ст. 320 КАС України наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про наявність правових підстав для відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1      на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року – задовольнити.
Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року за позовом ОСОБА_1    до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення наявності чи відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень – скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_1    до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення наявності чи відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень – направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                               М.П. Коваль

Суддя:                                                                                     О.О. Кравець

         Суддя:                                                                                     Л.Є. Зуєва