ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 грудня 2021 року           справа №200/6048/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Компанієць І.Д., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 р. у справі № 200/6048/21 (головуючий І інстанції Загацька Т.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроналадка» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, -
                                                          ВСТАНОВИВ :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Електроналадка» (далі – позивач, ТОВ «Електроналадка») звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі – відповідач, ГУДПС), в якому просило: визнати протиправним та скасувати наказу №664 від 20.04.2021 про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю “Електроналадка”.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року позов задоволено, а саме суд: визнав протиправним та скасував наказ №664 від 20.04.2021 про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю “Електроналадка”; стягнув на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Електроналадка” судовий збір у розмірі 2270,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області.
Відповідач, не погоджуючись із даним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
В обґрунтування скарги зазначено, що відповідно до п.4 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 17.09.2020 №909-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" Кабінет Міністрів України постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" кодексу, в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши, зокрема проведення тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що було розпочаті до 18.03.2020 та не були завершеними. У зв`язку з прийнятою постановою Кабінетом Міністрів України від 03.02.2021 №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" було прийнято наказ №664 від 20.04.2021 про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю “Електроналадка”. Окрім того, з огляду на положення п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України вбачається, що вони стосуються дії відповідача по проведенню документальних та фактичних перевірок в період дії карантину, а не прийняття відповідачем наказу. При цьому, предметом позову у даній справі є правомірність винесення відповідачем наказу №664 від 20.04.2021, а отже посилання позивача на приписи п.52-2 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України до спірних правовідносин, вважає помилковим.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ТОВ “Електроналадка”, місцезнаходження: 85612, Донецька область, Мар`їнський р-н м. Курахове, вул.Енергетиків,34, зареєстроване як юридична особа.
Головою Державної податкової служби України 23.12.2020 затверджено План-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік, який розміщено на офіційному веб-сайті ДПС. Вказані обставини доведені відповідачу листом Державної податкової служби України від 24.12.2020 №23704/7/99-00-07-04-02-07. До зазначеного Плану-графіку включено позивача (а.с.62-63).
Наказом ГУ ДПС у Донецькій області від 20.04.2021 №664-п “Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ “Електроналадка” призначено документальну планову виїзну перевірку ТОВ “Електроналадка” з 24.05.2021 тривалістю 20 робочих днів за період діяльності з 01.06.2018 по 30.09.2020 за період діяльності з 01.04.2017 по 31.12.2020 з питань дотриманням вимог податкового, валютного та іншого законодавства та за період з 01.01.2011 по 31.12.2020 з питань правильності нарахування, обчислення, сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с. 65).
Наказ ГУ ДПС у Донецькій області від 20.04.2021 №664-п “Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ “Електроналадка” та повідомлення про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ “Електроналадка” №375/05-99-07-19 було направлено за адресою: 85612, Донецька область, м.Курахове, вул.Енергетиків, буд.34, вручені представнику позивача 27.04.2021 (а.с.64-66).
ГУ ДПС у Донецькій області видані направлення від 21.04.2021 №799-№802 про проведення з 24.05.2021 посадовими (службовими) особами ДПС у Донецькій області документальної планової виїзної перевірки ТОВ “Електроналадка” (а.с.67-70).
24.05.2021 о 10 год. 00 хв. посадові особи ГУ ДПС у Донецькій області прибули для проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ “Електроналадка” за місцезнаходженням (податковою адресою) позивача: Донецька область, м.Курахове, вул.Енергетиків, буд.34.
Представником ТОВ “Електроналадка” за довіреністю від 13.05.2021 відмовлено у допуску посадових осіб ГУ ДПС у Донецькій області до проведення документальної планової виїзної перевірки, про що складено Акт про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової/позапланової, фактичної перевірки №414/05-99-07-19/31386990 від 24.05.2021 (а.с. 71-71).
Згідно з письмовими поясненнями керівника ТОВ “Електроналадка” у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної планової виїзної перевірки підприємство відмовило з підстав того, що наказ ГУ ДПС у Донецькій області від 20.04.2021 №664-п “Про проведення документальної планової перевірки ТОВ “Електроналадка” не відповідає нормам Податкового кодексу України, а саме: статті 52 підрозділу 10 розділу XX ПК України, якою встановлений мораторій на проведення перевірок з 18 березня 2020 року по останній день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановлено Кабінетом Міністрів України на всій території з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби (COVID-19) (а.с.77-79).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно прийнято оскаржуваний наказ на час дії мораторію на проведення перевірок.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведені у ч.2 ст.2 КАС України критерії правомірності, по своїй суті є вимогами для суб`єкта владних повноважень приймати відповідні рішення та вчиняти дії: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням своїх повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Цим Кодексом передбачені функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт 1.1 статті 1 ПК України).
Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (пп.21.1.1, 21.1.4 п.21.1 ст.21 ПК України).
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Приписами статті 77 ПК України регламентовано, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки (п. 77.1 ст. 77 ПК України).
Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки (п.77.4 ст. 77 ПК України).
Наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 року № 524, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.06.2015 року за № 751/27196, затверджено Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (далі-Порядок № 524), відповідно до п. 1 розд. І якого цей Порядок розроблений з метою забезпечення єдиного підходу до формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (далі - план-графік). Річний план - графік складається відповідно до вимог статті 77 розділу Податкового кодексу України.
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному вебсайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану - графіка здійснюється у разі його коригування.
Внесення змін до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік допускається не частіше одного разу у першому та одного разу у другому кварталах такого року, крім випадків, коли зміни пов`язані із змінами найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок.
Документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших, ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше ніж 1 липня поточного року у разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року, і не раніше ніж 1 жовтня поточного року у разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.
Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному вебсайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 числа останнього місяця кварталу (у випадках змін найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок - до 30 числа місяця, що передує місяцю, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки).
Відповідно до п. 5 розділу І Порядку, план-графік складається з планів-графіків територіальних органів ДПС та затверджується Головою Державної податкової служби України (далі - Голова ДПС).
Після затвердження Головою ДПС плану-графіка (коригування плану-графіка) територіальними органами ДПС надаються підрозділам, до функцій яких входить здійснення контрольно-перевірочної роботи щодо податків і зборів юридичних та фізичних осіб, засобами автоматизованої інформаційної системи «Управління документами» плани-графіки (коригування планів-графіків) з відповідними додатками та обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка (коригування плану-графіка).
Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДПС.
Аналіз наведених норм ПК України та Порядку № 524, дає підстави для висновку, що план-графік проведення документальних планових перевірок на поточний рік, затверджений та оприлюднений на офіційному веб-сайті ДПС України, є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДПС.
При цьому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX внесено зміни до ПК України, зокрема підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 52-2, яким з урахуванням змін внесеними згідно із Законом №591-ІХ від 13.05.2020, установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:  документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.
Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18.03.2020 та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.
На період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Дана норма ПК України є діючою. Не конституцію не визнана. Будяких змін до вказаних положень ПК України на час виникнення спірних правовідносин не вносилось. 
Отже, цією нормою запроваджено загальне правило, у силу якого протягом дії карантину не призначаються документальні та фактичні перевірки за окремими винятками.
Стаття 9 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" передбачає, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12 березня до 03 квітня 2020 року на усій території України карантин. Постановами від 09 грудня 2020 № 1236, від 21.04.2021 № 405, від 16.06.2021 № 611 Кабінетом Міністрів України прийнято рішення про продовження дії карантину.
Тобто, на період прийняття оскаржуваного наказу на території України встановлений карантин, а відповідно діє мораторій на проведення документальних перевірок платників податків.
Разом з цим, відповідно до положень пункту 4 розділу II Прикінцеві положення Закону України від 17.09.2020 № 909-ІХ Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік (далі Закон № 909-ІХ) на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021р. № 89 «Про скорочення строків дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України від 02.12.2010р. № 2755-VІ», відповідно до пункту 4 розділу II “Прикінцеві положення” Закону України від 17 вересня 2020 р. № 909-IX “Про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет України на 2020 рік”, скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України (далі - Кодекс), в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб, зокрема: документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.
Отже, постановою КМ України № 89 контролюючому органу надано право на проведення документальних перевірок в під час дії мораторію виключно за умови дотриманням ним вимог пункту 77.4 статті 77 ПК України.
Тобто, Постанова Уряду від 03.02.2021р. №89 «Про скорочення строків дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ» в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок суперечить нормам Податкового кодексу України.
Суд зазначає, що норма 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення»  Податкового кодексу України, якою встановлений мораторій на проведення перевірок є чинною та не була змінена.
Так, згідно з п.п. 5.1, 5.2 ст. 5 ПК України, поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.
Пунктом 7.3 ст. 7 ПК України визначено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства. 
Пунктом 2.1 ст.2 ПК України визначено, що зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.
Суд зазначає, що предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абзац 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України  (конституційності) положень статей 29, 36, частини 2 статті 56, частини 2 статті  62, частини 1 статті  66, пунктів 7,  9,  12,  13,  14, 23,  29,  30,  39,  41,  43,  44,  45,  46  статті  71, статей  98, 101,  103,  111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007).
Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 26.12.2008 №758-0-2-08-19 "Щодо практики застосування норм права у випадку колізії" у разі існування суперечності між актами, прийнятими різними за місцем в ієрархічній структурі органами - вищестоящим та нижчестоящим, застосовується акт, прийнятий вищестоящим органом, як такий, що має більшу юридичну силу.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17.10.2002 №17-рп (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положень статей 75, 82, 84. 91, 104 Конституції України (щодо повноважності Верховної Ради України) Верховна Рада України визначена в статті 75 Конституції України парламентом - єдиним органом законодавчої влади в Україні. Як орган державної влади Верховна Рада України є колегіальним органом, який складають чотириста п`ятдесят народних депутатів України. Повноваження Верховної Ради України реалізуються спільною діяльністю народних депутатів України на засіданнях Верховної Ради України під час її сесій. Визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони. Верховна Рада України здійснює законодавчу владу самостійно, без участі інших органів.
Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно- правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України (ст.8).
Згідно з ч.3 ст.113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.
Тобто, Кабінет Міністрів України, як орган виконавчої влади, фактично здійснив перебирання на себе повноважень Верховної Ради України, єдиного органу законодавчої влади, що є неприпустимим і суперечить нормам ст.6 Конституції України.
Суд зазначає, що зміни Податкового кодексу України вносяться виключно законом, ухваленим уповноваженим на те органом Верховною Радою України, яка є єдиним органом законодавчої влади в Україні (ст. 75 Конституції України), а тому у спірних правовідносинах, в силу приписів ст. 8 Основного Закону, не можуть бути застосовані прийняті Кабінетом Міністрів України, який у своїй діяльності зобов`язаний керуватись Конституцією (ч. 3 ст. 113 Основного закону) будь-які постанови і розпорядження, які спрямовані на зміну правовідносин, чітко визначених Податковим кодексом України.
Крім того, відповідно до п.п.4.1.4 п.4.1.ст.4. Податкового кодексу України в умовах неоднозначного правового регулювання відносин проведення планових документальних перевірок під час дії карантину, встановленого КМУ, рішення платника податку про недопуск перевіряльників до проведення планової документальної перевірки має тлумачитися на користь платника податків.
Державна податкова служба як контролюючий орган, повноваження якого визначенні ст. 41 Податкового кодексу України, зобов`язаний в межах наділених повноважень керуватися виключно нормами Податкового кодексу України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки податковий орган як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Отже, враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                               ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 р. у справі № 200/6048/21  - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 13 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                                      Е.Г.Казначеєв

Судді                                                                                         І.В. Геращенко

                                                                                                  І.Д. Компанієць