П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/8441/21	

                                                                                                                               Головуючий в І інстанції: Корой С.М.
Дата та місце ухвалення рішення: 05.07.2021 р.
м. Одеса

                  П`ятий апеляційний адміністративний  суд  в складі колегії суддів:  

                 судді - доповідача -	Шеметенко Л.П.	
судді -	Стас Л.В.  	
судді -	Турецької І.О. 	
          розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання розглянути інформаційний запит,

В С Т А Н О В И В:

У травні  2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не розгляду його інформаційного запиту від 05.03.2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути інформаційний запит від 05.03.2021 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ним 05.03.2021 року відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» направлено на електронну адресу Головного управління ПФУ в Одеській області запит про надання інформації про кількість рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, визнаних судами у 2019-2020 роках протиправними, а також інформації про номера справ, за якими рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за вказаний вище період визнані судами протиправними, але не були оскаржені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. Проте, як стверджує позивач, відповідь йому  надіслана не була, чим фактично відмовлено у праві на отримання публічної інформації.
Позивач вказував на те, що відповідно до п. 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 10 від 29.09.2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» у разі, якщо запитувач просить надати відповідь на електронну адресу, розпорядник інформації повинен з дотриманням вимог діловодства оформити лист-відповідь та надіслати його у сканованому вигляді на електронну адресу запитувача.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про  задоволення позову в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає по те, що не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що зміст відповіді на запит не є предметом перевірки при розгляді даної адміністративної справи. Позивач вказав, що зміст відповіді на запит має важливе значення, оскільки у разі якщо відповідь розпорядника інформації не по суті запиту, це є неправомірною відмовою у наданні відповіді на запит. 
В апеляційній скарзі апелянт також зазначив, що у прохальній частині свого запиту він просив надати інформацію про номера справ, за якими рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за вказаний вище період визнані судами протиправними, але не були оскаржені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, однак вказана інформація відповідачем безпідставно надана не була, без зазначення причин неможливості її надання.
Крім того ОСОБА_1 вказав, що відповідь на запит на його електронну адресу не надходила, що свідчить, на його думку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції, 05.03.2021 року ОСОБА_1 з електронної пошти (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) направив на електронну адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (upr@od.pfu.gov.ua) інформаційний запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» про надання інформації про кількість рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, визнаних судами у 2019-2020 роках протиправними. Також позивач просив надати інформацію про номера справ, за якими рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за вказаний вище період визнані судами протиправними, але не були оскаржені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.
Інформацію на запит позивач просив надати на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Звертаючись з позовом до суду першої інстанції, позивач посилався на те, що відповідь на вказаний запит Головним управлінням ПФУ в Одеській області надана йому не була, чим порушено його право на отримання інформації.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог,  та вважає за необхідне зазначити наступне.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).
Статтею 1 Закону № 2939-VI визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Згідно ст. 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Частиною 3 статті 10 Закону № 2939-VI  передбачено, що розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані, зокрема, надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.
Підпунктом 1 частини 1 статті 13 до розпорядників інформації віднесено суб`єктів владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Згідно ч.ч.1,2 статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Частиною 1 статті 20 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
При цьому, частиною 4 цієї статті встановлено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Головне управління ПФУ в Одеській області посилалось на те, що ним у встановлені законом строки була надана відповідь на запит позивача. Так, відповідач вказав на те, що запит позивача надійшов на електронну адресу ГУ ПФУ в Одеській області 05.03.2021 року та з урахуванням вихідних та святкових днів кінцевим строком надання відповіді на запит було 15.03.2021 року. Відповідач зазначив, що 15.03.2021 року за вих. № 1500-0801-8/30269 на електронну адресу позивача, зазначену у запиті,  була надіслана відповідь на запит з наданням інформації, розпорядником якої є Головне управління ПФУ в Одеській області. При цьому, відповідач вказав на те, що згідно вимог Інструкції з діловодства у Головному управлінні, затвердженої наказом Головного управління № 725, відповідь позивачу була направлена в електронній формі із застосуванням кваліфікованого електронного підпису, кваліфікованої електронної печатки та кваліфікованої електронної позначки часу.
З урахуванням викладеного відповідач вважав, що ним не допущено порушень вимог чинного законодавства.
У підтвердження власних доводів Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало копію відповіді на запит  позивача, копію витягу реєстру відправлень документообігу Головного управління.
З наданої копії листа від 15.03.2021 року за вих. № 1500-0801-8/30269 «Щодо розгляду інформаційного запиту» встановлено, що у відповідь на запит позивача від 05.03.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області повідомлено, що кількість рішень Головного управління, визнаних судами у 2019-2020 роках протиправними Головним управлінням не обліковується. З огляду на зазначене, відповідачем було надано інформацію щодо прийняття рішень на користь позивачів у суді першої інстанції, де відповідачем або третьою особою виступає Головне управління (з урахуванням незакінчених проваджень на початок звітного року). Також у листі вказано, що інформація щодо номерів судових справ, відповідно до вимог Закону України "Про доступ до судових рішень" від 22.12.2005 № 3262-IV, міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Судові рішення, внесені до згаданого Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
З витягу з документообігу  Головного управління ПФУ в Одеській області вбачається, що відповідь на запит була направлена позивачеві  електронною поштою на вказану ним у запиті електронну скриньку (mpgzaxist@gmail.com). Статус електронного листа, направленого на електронну адресу позивача - «Відправлено».
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідач у встановлені чинним законодавством строки (п`ять робочих днів) розглянув інформаційний запит позивача та надав відповідь на вказаний запит.
При цьому, судом встановлено, що звертаючись з позовом до суду першої інстанції, позивач обґрунтовував порушення своїх прав саме не розглядом відповідачем його інформаційного запиту, у зв`язку з чим у прохальній частині позову   ОСОБА_1 просив визнати протиправними дії відповідача щодо не розгляду його інформаційного запиту від 05.03.2021 року та зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області розглянути інформаційний запит від 05.03.2021 року.
Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що з огляду на заявлені позивачем позовні вимоги та підстави позову, безпосередньо зміст відповіді на запит позивача не є  предметом розгляду даної адміністративної справи.
Враховуючи те, що відповідач виконав свій обов`язок щодо розгляду інформаційного запиту позивача у визначені законом строки, підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду такого запиту та зобов`язання його розглянути запит позивача від 05.03.2021 року немає.
Посилання позивача на неотримання ним на електронну адресу відповіді на запит, з урахуванням наданих відповідачем доказів розгляду у встановленому порядку його інформаційного запиту та направлення його на електронну адресу позивача, не може бути підставою для задоволення його позовних вимог, заявлених у позовній заяві.
Доводи апеляційної скарги щодо неправомірної відмови відповідача у наданні запитуваної інформації та обов`язку відповідача надати запитувану інформацію у повному обсязі свідчать фактично про зміну позивачем підстав поданого ним до суду першої інстанції позову, та вказаним доводам судом апеляційної інстанції не може бути надана оцінка, з огляду на положення ч. 5 ст. 308 КАС України, згідно якої суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Інші доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

          Судове рішення складено у повному обсязі 02.11.2021 р. 

Суддя - доповідач:                                                                                     Л.П.  Шеметенко 

Суддя:                                                                                                           Л.В. Стас

Суддя:                                                                                                           І.О. Турецька