ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/3657/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Файчак В.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
                    
Судді-доповідача:                                                                                                                           Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                                                     Єгорової Н.М., Федотова І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Спиридонової Катерини Сергіївни на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просив суд визнати протиправною відмову відповідача у реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) та зобов`язати вчинити дії з реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ) в строки, передбачені законодавством.
Позов мотивовано тим, що відмова відповідача в реєстрації місця проживання є протиправною та порушує його права та інтереси.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року в задоволенні позову відмовлено повністю. 
Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з обгрнутованості відмови відповідача та відсутності правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити реєстрацію ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що у поданих для реєстрації документах зазначено адресу відповідно до даних Ордеру на житлове приміщення №28972 серія Б, а саме: АДРЕСА_2 , при цьому у відмові відповідача йшлося про адресу: АДРЕСА_3 . 
Позивач вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до оцінки обставин у справі, що позбавило позивача відновити порушене право. 
Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року визнано підстави пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, поновлено апелянту пропущений строк звернення до суду з апеляційною скаргою, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , призначено справу до розгляду з 15 вересня 2021 року.
Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації відзиву на апеляційну скаргу не подавав, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження. 
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Згідно з пунктом 3 частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення Київським окружним адміністративним судом міста Києва фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 25.11.2020 позивач подав до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації заяву про реєстрацію місця проживання, в якій просив зареєструвати його за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно із службовою відміткою на заяві позивача у реєстрації місця проживання йому відмовлено 25.11.2020 відповідно до    пункту 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207, з тих підстав, що житловий будинок за вказаною адресою не існує.
Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Реєстрація місця проживання особи передбачена статтею 6 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»  (далі - Закон №1382-IV), відповідно до якої громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.
Частинами третьою та четвертою  статті 6 вказаного Закону  встановлено, що для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).
Статтею 9-1 Закону № 1382-IV  визначено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим  Законом  документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.
Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.
Згідно зі  статтею 10 Закону № 1382-IV  правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів встановлено Правилами реєстрації місця проживання і Порядком передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №207  (надалі – Правила №207).
Відповідно до пункту 18 Правил №207 для реєстрації місця проживання, особа або її представник подає:
1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8;
2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження.
3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу);
4) документи, що підтверджують:
право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків / одного з батьків або законного представника/представників);
право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах);
проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби);
5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);
6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).
За пунктом 11 Правил №207 орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо, зокрема особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними;
З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови у реєстрації місця проживання позивачу стали обставини відсутності житлового будинку АДРЕСА_4 .
У протилежне позивач посилається на Ордер на жиле приміщення №28972 серії Б, у якому адреса будинку зазначена як: АДРЕСА_4 . 
Водночас, вказана адреса є будівельною адресою, що відповідає дійсній поштовій адресі: м. Київ, вул. Золотоустівська, 12-а.
Так, розпорядженням Київської міської державної адміністрації    "Про найменування та перейменування вулиць" від 10.01.2000 № 25, визначено перелік вулиць, яким повертаються історичні назви, зокрема: вул. Володарського перейменовано на вул. Золотоустівська.
З акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, затвердженого Розпорядженням Радянської райдержадміністрації № 541 від 02.06.2000 вбачається, що приймається в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт - 12-14 поверховий житловий будинок по вул. Володарського з вбудованими офісними приміщеннями та паркінгом.
Як стверджує позивач, перейменування вулиць відбулося у 2000 році, проте номери вказаних ним будинків не співпадають.
Разом із цим, у заяві про реєстрацію місця проживання позивач просив зареєструвати його за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому у прохальній частині позову просить визнати протиправною відмову відповідача у реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_5 та зобов`язати відповідача вчинити дії з реєстрації вже за зазначеною адресою.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач до відділу із заявою про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 не звертався, а відтак правові підстави для визнання дій (відмови) відповідача протиправними відсутні.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Підстав для перерозподілу судових витрат у даній справі не вбачається.
Керуючись статтями 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу скаргу представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Спиридонової Катерини Сергіївни залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року у справі №320/3657/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач                                                                                                                                 О.М.Кузьмишина

Судді                                                                                                                                                    Н.М. Єгорова
                                                                                                    
                                                                                                    І.В. Федотов