П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 821/471/18	

Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.
ухвала суду першої інстанції прийнята у
м. Херсон, 17 серпня 2021 року
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                                    Танасогло Т.М.,
суддів:                                                             Джабурія О.В., Шляхтицький О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 17.08.2021р. про заміну сторони виконавчого провадження у справі №821/471/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області, за участю третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :
У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив: - визнати бездіяльність відповідача протиправною; - зобов`язати прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок і надання їх у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 30.07.2018р., позов було задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у затвердженні ОСОБА_1 проекту відведення земельної ділянки, викладену у листі від 22.09.2017 №Д-11394/0-3680/6-17. 
Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власність голові та членам фермерського господарства «Вікторія» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства загальною площею 20,4000 га із земель наданих раніше в постійне користування та розташованих на території Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області в частині відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 24 січня 2019 року скасував рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року, позов ОСОБА_1 задовольнив частково, визнав протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 22.09.2017 р. № Д-11394/0-3680/6-17 та зобов`язав відповідача розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власність голові та членам фермерського господарства «Вікторія» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства загальною площею 20,4000 га із земель наданих раніше в постійне користування та розташованих на території Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області в частині відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 та прийняти владне рішення, з урахуванням висновків, викладених у даній постанові. В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовив.
09.08.2021р. (вхід.№16030/21) Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з завою про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (код ЄДРПОУ 39766281) на Великоолександрівську селищну раду (код ЄДРПОУ 26348568) у виконавчому провадженні № 65914056 з примусового виконання виконавчого листа №821/471/18, виданого 22.06.2021 Херсонським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, код ЄДРПОУ 39766281) прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власність голові та членам фермерського господарства «Вікторія» ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства загальною площею 20,4000 га із земель наданих раніше в постійне користування та розташованих на території Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області в частині відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .
В обґрунтування заяви вказав, що у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28 квітня 2021 року № 1423-ІХ і, як наслідок, внесення змін до Земельного кодексу України, земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 20,4000 га, яку бажав отримати у власність ОСОБА_1 , з 27.05.2021 року є комунальною власністю Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівської територіальної громади Бериславського району Херсонської області. Відтак, у Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відсутні правові підстави виконати вимоги виконавчого листа № 821/471/18 від 22.06.2021, виданого Херсонським окружним адміністративним судом, оскільки на сьогоднішній день відсутні повноваження щодо розпорядження цією категорією земель, а тому вказані вимоги виконавчого листа підлягають виконанню Великоолександрівською селищною радою, як правонаступником.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року, вказану заяву було задоволено та замінено сторону виконавчого провадження (боржника) з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (код ЄДРПОУ 39766281) на Великоолександрівську селищну раду (код ЄДРПОУ 26348568) у виконавчому провадженні № 65914056 з примусового виконання виконавчого листа № 655, виданого 22.06.2021 Херсонським окружним адміністративним судом.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Великоолександрівська селищна рада Великоолександрівського району Херсонської області звернулась до суду з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, просить скасувати ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 17.08.2021р. та відмовити у задоволенні заяви ГУ Держгеокадастру у Херсонській області про заміну сторони виконавчого провадження.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги селищна рада вказує, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Заміна сторони виконавчого провадження можлива ж лише у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження. В даному випадку, як зауважує апелянт, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області звернувшись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, просив замінити таку не через його вибуття, а через те, що нерухоме майно, відносно якого його зобов`язано вчинити певні дії, вибуло з його розпорядження. Апелянт також звертає увагу суду на те, що ГУ Держгеокадастру у Херсонській області не припинено як юридичну особу, не перебуває в стані припинення. Великоолександрівська селищна рада, як вказує апелянт, не є правонаступником ГУ Держгеокадастру у Херсонській області. Постановою Кабінету міністрів України № 1113 від 16.11.2020р. «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» передбачено лише передачу земель до комунальної власності органів місцевого самоврядування, а не правонаступництво функцій Держгеокадастру як суб`єкта владних повноважень органам місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі ст. 311 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, посилаючись на ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021р. № 1423-ІХ, яким внесено зміни до Земельного кодексу України, в результаті чого землями комунальної власності територіальних громад вважають всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель визначених у пункті 24 розділу Х перехідних положень Кодексу, виходив з того, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 20,4000 га, яку бажав отримати у власність ОСОБА_1 , з 27.05.2021р. перейшла у комунальну власність Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівської територіальної громади Бериславського району Херсонської області, що підтверджує вибуття сторони в особі Головного управління та набуття прав та обов`язків на землі сільськогосподарського призначення у Великоолександрівської селищної ради.
Відтак, суд першої інстанції вважав, що наведені зміни у законодавстві позбавляють Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області можливості виконати рішення суду від 30.07.2018р. у справі № 821/471/18, оскільки розпорядження земельними ділянками у цих правовідносинах перейшло до Великоолександрівської селищної ради.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.
Як вірно було встановлено судом першої інстанції з заяви Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про заміну сторони виконавчого провадження, на примусовому виконанні Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 65914056, з примусового виконання виконавчого листа № 821/471/18, виданого 22.06.2021 Херсонським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власність голові та членам фермерського господарства «Вікторія» ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства загальною площею 20,4000 га із земель наданих раніше в постійне користування та розташованих на території Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області в частині відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .
25.06.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
Згідно із частиною першою статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р. (надалі – Закон №1404-VIII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 15 Закону №1404-VIII, у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від права попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.
До того ж, відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно ефективно виконуватись і не повинно існувати можливості (крім виняткових випадків) перегляду остаточного судового рішення (дотримання принципу res judicata).
Частиною першою статті 379 КАС України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
З наведеного нормативного визначення слідує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. При цьому законодавством установлено головну умову, за якої обов`язки боржника може бути перекладено на іншу особу, - це вибуття сторони виконавчого провадження.
Як вірно вказує апелянт у своїй скарзі, підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).
Водночас, за приписами статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
З огляду на зміст наведеної норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.
Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.
У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року (справа № 524/4478/17), від 20 лютого 2019 року (справа № 826/16659/15).
Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270.
У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.
Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.
При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.
Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.
Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.
При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.
У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.
Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду 11 жовтня 2019 року у справі № 812/1408/16.
Також апеляційний суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 09.11.2020 у справі №826/14670/16 згідно якого під публічним правонаступництвом слід розуміти повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції; це вступ у чинні адміністративно - правові відносини нового суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) на місце суб`єкта, що або припинив своє існування або повністю чи частково позбувся адміністративної компетенції.
З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що під правонаступництвом на стадії виконання рішення суду слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у справі та/чи виконавчому провадженні. Докази такого переходу прав та обов`язків повинні бути надані до суду заінтересованою особою, яка звернулася до суду із заявою в порядку, передбаченому статтею 379 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Згідно з ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Суд першої інстанції обґрунтовано наголосив на приписах Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-IX від 28 квітня 2021 року, який набрав чинності 27 травня 2021 року (надалі – Закон №1423-ІХ), якими розділ X Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними. Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.
Предметом спору в адміністративній справі №821/471/18 була перевірка правомірності прийняття відповідачем ГУ Держгеокадастру у Херсонській області відмови листом №Д-11394/0-3680/6-17 від 22.09.2017р. у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок і надання їх у власність.
Так, обрана позивачем земельна ділянка розташована на території Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області.
У своїй заяві ГУ Держгеокадастру у Херсонській області зазначав, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 20,4000 га, яку бажав отримати позивач у власність з 27.05.2021р. є комунальною власністю Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівської територіальної громади Бериславського району (раніше Великоолександрівського району) Херсонської області, з підстав чого представник управління у поданій заяві зауважує, що на стадії виконання рішення управління не є розпорядником земельної ділянки з огляду на набрання чинності 27.05.2021 року Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин".
Отже, колегія суддів враховуючи зазначене вище, приходить висновку про те, що оскільки вказана в клопотанні ОСОБА_1 земельна ділянка, розташована у межах Великоолександрівської територіальної громади Бериславського району (раніше Великоолександрівського району) Херсонської області та перейшла до комунальної власності Великоолександрівської селищної ради, - то на неї поширюються положення п.24 розділу Х ЗК України.
У відповідності до абз.2-3 п.24 розділу Х ЗК України, земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.
Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.
Таким чином, п.24 розділу Х ЗК України визначає особливості переходу з державної у комунальну власність земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів у межах територіальних громад.
У відповідності до абз.5 п.24 розділу Х ЗК України, з дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.
З урахуванням вищенаведеного, з 27.05.2021 Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області не має право здійснювати розпорядження спірною земельною ділянкою, зокрема, затверджувати проекти землеустрою.
Апеляційний суд ще раз наголошує, що абз.6 п.24 розділу Х ЗК України передбачено, що надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.
Таким чином, з метою ефективного захисту прав позивача у зв`язку з прийняттям Закону № 1423-IX, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає виконанню Великоолександрівською селищною радою як компетенційним правонаступником Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області з приводу спірного питання.
Доводи апелянта про те, що Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області не перебуває в стані припинення, не передавало до нього будь-яких матеріалів та документів як до правонаступника не свідчать про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Доводи апеляційної скарги щодо покладення обов`язку на Великоолександрівську селищну раду Херсонської області зі сплати коштів, пов`язаних з виконавчими діями, згідно постанов державного виконавця не свідчать про неправомірність оскаржуваної ухвали та не є підставою для її скасування, а свідчать про незгоду із рішеннями державного виконавця, які можуть бути оскаржені до суду.
Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
З урахуванням усього викладеного вище, враховуючи встановлені апеляційним судом обставини справи, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновок суду першої інстанції з приводу наявності у даному випадку підстав для задоволення заяви ГУ Держгеокадастру у Херсонській області про заміну сторони виконавчого провадження.
Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Ухвала Херсонського окружного адміністративного суду від 17.08.2021р. у справі №821/471/18 відповідає вказаним вимогам.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 241-243, 308, 311, 315-317, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, –
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області – залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року по справі №821/471/18 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Джабурія О.В.   Шляхтицький О.І.