Справа № 130/2979/20
Провадження № 22-ц/801/1932/2021
Категорія: 16
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року	Справа № 130/2979/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Денишенко Т.О., Матківської М.В.
за участі секретаря судового засідання Очеретної М.Ю., Горбатюк Н.М., розглянувши апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – адвоката Чоловського Олександра Миколайовича на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю  «Курланд» про розірвання договору оренди земельної ділянки, 
в с т а н о в и в:

В грудні 2020 року  ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ «Курланд» про розірвання договору оренди земельної ділянки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.11.2006 між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Курланд» було укладено Договір оренди земельної ділянки №7-19, площею 2,5216 га., кадастровий номер 0521086300:05:002:0311, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Тарасівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Строк дії Договору оренди земельної ділянки становить згідно пункту 3.1. Договору 25 років, тобто до 26.11.2031 і набирає чинності після його підписання.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла та спадщину після її смерті вона прийняла, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину № 688 від 10 травня 2019 року, на земельну ділянку площею 2,5216 га., кадастровий номер 0521086300:05:002:0311.
ТОВ «Курланд» взяті на себе обов`язки по оплаті орендної плати за 2019-2020 роки не виконало, орендну плату за вказані періоди не виплатило, що є систематичним порушенням умов договору оренди земельної ділянки. Таким чином, ТОВ «Курланд» допустило триваюче систематичне порушення умов договору оренди земельної ділянки від 26.11.2006 року, що є підставою для його дострокового розірвання на вимогу однієї з сторін згідно п. 10.3. Договору.
08.11.2019 ОСОБА_1 , як власниця вищезазначеної ділянки звернулась із письмовою заявою до ТОВ «Курланд» із проханням розірвати Договір оренди № 7-19 від 26.11.2006 року та повідомленням про бажання самостійно обробляти вищезазначену ділянку, таким чином повідомивши Орендаря про обставини спадкування земельної ділянки.
13.11.2019 ТОВ «Курланд» було надано відповідь на заяву у вигляді довідки №284, згідно якої ОСОБА_2 26.11.2006 року уклала договір оренди землі №7-19 на земельну ділянку площею 2.5216 га кадастровий номер 0521086300:05:002:0311 з ТОВ «Курланд» терміном на 25 років. Окрім того ОСОБА_1 було направлено заяву до ТОВ «Курланд» про сплату їй орендної плати за три роки (2018р. 2019 р. 2020р.) згідно договору оренди земельної ділянки №7-19 від 26.11.2006.
На що ТОВ «Курланд» надало відповідь, що строк дії договору, згідно державної реєстрації, закінчується 19.02.2032. До цього часу ТОВ «Курланд» не має наміру розривати Договір оренди земельної ділянки.
Оскільки Орендарем було порушено умови Договору та не виплачено орендну плату за 2019-2020 рік поспіль, що є триваючим порушенням умов договору, тому є всі підстави для розірвання Договору оренди земельної ділянки №7-19 від 26.11.2006 між ОСОБА_2  та ТОВ «Курланд». 
Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 - адвокат Чоловський О.М. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та неповного з`ясування обставин справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Курланд» зазначило, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що 26.11.2006 між ОСОБА_2 та ТОВ «Курланд» було укладено договір оренди земельної ділянки №7-19 відповідно до якого в оренду була передана належна ОСОБА_2 земельна ділянка площею 2,5216 га кадастровий номер 0521086300:05:002:0311 строком на 25 років, це підтверджується копією договору та відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Відповідно до пункту 10.4. Договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізацію юридичної особи, - Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Окрім того пунктом 4.1., 4.2., 4.З., 4.4. передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 2% від нормативно грошової оцінки вказаної в пункті 2.5. даного договору. За кожний рік оренди орендна плата оплачується в термін до 30.11 кожного року оренди. Орендна плата виплачується Орендарем в гривнях готівковими коштами через касу Орендодавця. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється із урахуванням її індексації. Відповідно до п.7.1.1. Договору оренди Орендар повинен своєчасно вносити Орендну плату відповідно до умов даного Договору. Згідно п.10.3. Договору дія Договору припиняється шляхом його розірвання за взаємноїо згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбаченим даним Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом. Відповідно до п. 11.3. Договору порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору  (а.с.14-18, 22-23).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, її спадкоємиця ОСОБА_1 07.02.2018 звернулася із заявою до керівництва ТОВ «Курланд» про виплату матеріальної допомоги у зв`язку зі смертю Орендодавця і їй 13.02.2018 було виплачено благодійну виплату на поховання в розмірі 2 000,00 грн. (а.с. 39, 40, 41).
23.07.2018 ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про що нотаріусом 23.07.2018  було заведено спадкову справу №52/2018, що вбачається із витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с.13). 
Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку,  позивачу було видано 10.05.2019 (а.с.11), тобто позивач набув права власності на земельну ділянку 10.05.2019, тому саме з цього часу у позивача виникло право вимагати у відповідача сплати орендної плати.
08.11.2019 позивач звернулася до відповідача з заявою про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, у заяві реквізитів чи даних для перерахування орендної плати не зазначила (а.с.19-20). Відповідач відмовив позивачу в добровільному розірванні договору оренди земельної ділянки виходячи із положень Договору у листі за №284 вих19 від 13.11.2019 (а.с.21). 
03.12.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату їй орендної плати за період 2018-2020 років та надала банківські реквізити на перерахунок коштів. Відповідач платіжним дорученням №4264 від 22.12.2020 на рахунок позивача ОСОБА_1 перерахував оренду плату в розмірі 24 500,00 грн.(а.с. 24, 41).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у орендаря відсутнє систематичне  порушення такого обов`язку по сплаті орендної плати стосовно її строків, що у свою чергу, давало б підстави для розірвання договору оренди землі.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та Законом України «Про оренду землі».
Згідно з частиною четвертою статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
Відповідно до частин першої, третьої статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.
Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
Отже, законом встановлено обов`язок особи у разі набуття права власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді на підставі чинного договору оренди землі, повідомити орендаря про факт переходу права власності на земельну ділянку, а також надати інформацію, що дозволить орендарю виконувати обов`язок зі сплати орендної плати, а також інші умови договору.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).
При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто неналежне виконання умов договору як і невиконання, також є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (див., наприклад, постанову Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18)).
Отже, за загальним правилом у разі наявності вини орендаря у систематичній несплаті орендної плати (два та більше випадки) орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди землі.
Проте у цій справі суд першої інстанції встановив, що несплата орендної плати за період з 2018 року по 2020 рік мала місце у зв`язку з невиконанням орендодавцем обов`язку, передбаченого частиною третьою статті 148-1 ЗК України.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Посилання апелянта на те, що відповідач міг сплатити орендну плату вчасно, оскільки йому були відомі реквізити ОСОБА_1 є нічим іншим як його власним міркуванням, оскільки надання матеріальної допомоги особі, яка взяла на себе витрати щодо поховання, не підтверджує факту спадкування такою особою майна померлого. Така допомога надається особі, яка вказана у довідці про поховання, що саме ця особа поховала померлого.
Крім того, на момент виплати орендарем ОСОБА_1 матеріальної допомоги на поховання ОСОБА_2 – 13 лютого 2018 року, позивачка спадщину не прийняла, та право власності на земельну ділянку (пай) не оформила, тому не можна стверджувати що відповідач безпідставно не сплачував орендну плату за період 2018-2020 роки. 
Як встановлено судом першої інстанції, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку,  позивачу було видано 10.05.2019 (а.с.11), тобто позивач набув права власності на земельну ділянку 10 травня 2019, тому саме з цього часу у позивача виникло право вимагати у відповідача сплати орендної плати.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 08.11.2019 звернулася до відповідача з заявою про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, у заяві реквізитів чи даних для перерахування орендної плати не зазначила (а.с.19-20). Відповідач відмовив позивачу в добровільному розірванні договору оренди земельної ділянки виходячи із положень Договору у листі за №284 вих19 від 13.11.2019 (а.с.21). 
03.12.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату їй орендної плати за період 2018-2020 років та надала банківські реквізити на перерахунок коштів. Відповідач платіжним дорученням №4264 від 22.12.2020 на рахунок позивача ОСОБА_1 перерахував оренду плату в розмірі 24 500,00 грн.(а.с. 24, 41).
Таким чином, станом на 22.12.2020 року розрахунок з позивачем було проведено повністю.
Посилання апелянта на те, що ТОВ «Курланд» були відомі реквізити ОСОБА_1 ще в лютому 2018 року, що підтверджується платіжним дорученням про надання матеріальної допомоги на поховання, а тому в орендаря не було підстав не перераховувати орендну плату своєчасно, є безпідставними, оскільки позивачка з заявою про виплату їй орендної плати за період 2018-2020 років звернулась лише у грудні 2020 року, тоді ж і надала актуальні на той час банківські реквізити на перерахунок коштів, так як з 2018 року банківські реквізити останньої могли змінитись.
Оскільки позивачем не надано до суду належних і допустимих доказів невиконання відповідачем обов`язків за спірним правочином, тому місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правової підстави для задоволення позову та розірвання договору оренди внаслідок невиконання відповідачем істотних умов договору щодо сплати орендної плати.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенції) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – адвоката Чоловського Олександра Миколайовича залишити без задоволення.
Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 06 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач:                         В.П. Рибчинський
Судді:                                         Т.О. Денишенко
                                                                       М.В. Матківська